МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2026 р.  	№ 400/2269/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. розглянув в письмовому провадженні адміністративну справу 
за позовом	Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Златожар", вул. Центральна, 83,с. Піщаний Брід,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,57064, 	
до відповідачів	Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005,  Державної податкової служби України, пл. Львівська, 8,м. Київ,04053, 	
про	визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2024 №2327714290703, рішення від 29.01.2025 №2615/6/99-00-06-01-06,	
До Миколаївського окружного адміністративного суду звернулося сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Златожар» (далі - позивач) із позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області (далі – відповідач 1), Державної податкової служби України (далі – відповідач 2) та просить суд:
- визнати протиправним та скасувати оскаржуване податкове повідомлення рішення №2327714290703 від 11.11.2024 р. на суму 1680435,00 гривень в тому числі щодо донарахування ПДВ основний платіж в розмірі 1344348,00 та штрафних санкцій в сумі 336087,00 гривень;
- визнати протиправним і скасування Рішення ДПС України «Про результати розгляду скарги» вих №2615/6/99-00-06-01-06 від 29.01.2025р.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що перевіряючим під час проведення перевірки були надані всі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та його контрагентами в перевіряємий період. Тоді як висновки податкової в акті перевірки ґрунтуються на припущеннях та поверхневому дослідженні наданих позивачем документів та пояснень. Відтак, оскаржуване податкове повідомлення – рішення є протиправним. 
Позовна заява залишалась без руху ухвалою від 11.03.2025 року. 
Ухвалою від 17.03.2025 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 
Від відповідача 1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що факти, викладені в акті перевірки, з урахуванням результатів розгляду заперечень наданих позивачем, ґрунтуються на наявних фактах порушення СТОВ «ЗЛАТОЖАР» норм чинного законодавства, за результатами якого відповідно до вимог законодавства прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення. 
Щодо оскарження рішення від 29.01.2025 №2615/6/99-00-06-01-06 за результатами розгляду скарги, то воно саме по собі не є юридично значимим для Позивача, адже не має безпосереднього впливу на його суб`єктивні права та обов`язки шляхом позбавлення можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а лише залишає чинним (таким, що має обтяжувальну дію щодо позивача) винесене податкове повідомлення-рішення, яким визначене грошове зобов`язання платника податків.
Від відповідача 2 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначає, що рішення від 29.01.2025 №2615/6/99-00-06-01-06 про результати розгляду скарги є результатом адміністративного оскарження до суб`єкта владних повноважень вищого рівня – ДПС України. При цьому, рішення не породжує самостійних правових наслідків для позивача, не призводить до змін його прав та обов`язків та не порушує законні інтереси. Скасування цього рішення не призводить до скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2024 №2327714290703. Також, зазначив, що контролюючий орган діяв в межах визначених чинним законодавством, а доводи позовної заяви СГ ТОВ «Златожар» щодо скасування рішення ДПС України від 29.01.2025 № 2615/6/99-00-06-01-01-06 є не обґрунтованими. 
Від позивача до суду надійшли заперечення на відзив на позовну заяву, в заперечує проти обґрунтувань відповідачів, додатково надає пояснення щодо використання біодобавок у своїй господарській діяльності та повністю підтримує позовні вимоги. 
Від відповідача 1 до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що документи, надані до позову, відповідачем у справі ГУ ДПС у Миколаївській області було розглянуто, проаналізовано та встановлено, що вони не є такими, що підтверджують здійснення господарських операцій та не спростовують порушення встановлені перевіркою.
Від позивача до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що на вимогу податкового органу було надано всі первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій, а також надано детальні пояснення щодо кожної господарської операції. Позовні вимоги підтримано в повному обсязі. 
21.05.2025 року суд постановив ухвалу про перехід зі спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання. 
Ухвалою від 11.06.2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу №400/2269/25 до судового розгляду справи по суті.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них фактичні дані, суд,
ВСТАНОВИВ:
У період з 24.09.2024 року по 30.09.2024 року ГУ ДПС у Миколаївській області проведено документальну позапланову перевірку СТОВ «ЗЛАТОЖАР» щодо дотримання вимог податкового законодавства з ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами – постачальниками ТОВ «АМПЕР-ГРУП» (код ЄДРПОУ 40752759, за липень 2020 року, ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» (код ЄДРПОУ 31370953) за жовтень 2020 року, ТОВ «КЛІНСЕРВІС» (Код ЄЖРПОУ 42944790) за листопад 2020 року, ТОВ «СХІДТРЕЙД» (код ЄДРПОУ 42908286) за листопад 2020 року, ТОВ «ВА АГРО ЮКРЕЙН» (код ЄДРПОУ 43192107) за грудень 2020 року та контрагентами-покупцями яким у подальшому були реалізовані товари/ послуги придбані у зазначених контрагентів-постачальників». Перевірка проводилась на підставі Наказу ГУ ДПС у Миколаївській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки №1266 від 19.09.2024 року та направлень на перевірку від 24.09.2024 №2285/14 29-07-10, №2286/14-29-07-10.
За результатами перевірки податковою складено акт перевірки №16629/14-29-07-03/36396232 від 07.11.2024 року, відповідно до якого перевіряючі дійшли висновку про порушення позивачем п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 1 344 348 грн, а саме: за липень 2020 року на суму 324 450 грн; за жовтень 2020 року на суму 438 502 грн; за листопад 2020 року на суму 581 396 гривень.
Позивачем було надано заперечення на акт перевірки від 21.10.2024 №77 разом з документами. 
За результатами розгляду заперечень СТОВ «ЗЛАТОЖАР» від 21.10.2024 №77 змін до висновку акту від 07.10.2024 №16629/14 29-07-03/36396232 не внесено.
На підставі висновків акту відповідачем 1 прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.11.2024 №2327714290703, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 680 435 грн, з яких за податковим зобов`язанням в сумі 1 344 348 грн, за штрафними санкціями в сумі 336 087 грн. 
Позивач непогоджуючись з зазнаечним податковим повідомленням – рішенням оскаржив його до ДПС України, за результатами розгляду скарги ДПС України прийнято рішення від 29.01.2025 №2615/6/99-00-06-01-06, яким залишено скаргу без задоволення, а рішення без змін. 
Позивач вважаючи протиправними податкове повідомлення-рішення від 11.11.2024 №2327714290703 та рішення ДПС України від 29.01.2025 №2615/6/99-00-06-01-06, звернувся до суд з даним позовом. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст.1,9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Відтак, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків.Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового Кодексу України.
Відповідно до абз. «а» п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.
Згідно п.200.1,абз «б», «в» п.200.4 ст.200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Так, у перевіряємий період одним з контрагентів позивача було ТОВ «АМПЕР-ГРУП», з яким позивачем укладено договір поставки № 27-2020-А1. За умовами цього договору було проведено господарські операції з придбання позивачем органічної біодобавки ТУ У 20.1 31370953-002:2017. 
Так, номенклатура вартість та умови поставки визначено на підставі специфікації №1 від 27.07.2020р до Договору №27-2020-АТ від 27.07.2020р. Товар органічна біодобавка був переданий від ТОВ «АМПЕР_ГРУП» до СТОВ «ЗЛАТОЖАР» на підставі Видаткової накладної №2807-1 від 28.07.2020р на поставку, Товар доставлявся на склад Позивача Постачальником, що підтверджується товарно-транспортною накладною №2807-1 від 28.07.2020р на доставку добавки органічної від ТОВ «АМПЕР-ГРУП» до СТОВ «ЗЛАТОЖАР». Товар було оплачено постачальнику на підставі Платіжної інструкції №372 від 28.07.2020р. на адресу СТОВ «ЗЛАТОЖАР» було виписано електронну податкову накладну ТОВ «АМПЕР –ГРУП» №7 від 28.07.2020р та відповідно зареєстровано її в ЄРПН.
Також, позивача надано документи на підтвердження використання придбаної органічної біодобавки, а саме: акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за серпень 2020 року; Накладну-вимогу на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (добрива Яра Міла NPK та добавка органічна Серпень 2020 р під врожай 2021 р (Обробка РІПАКА 313 га); облікові листи тракториста-машиніста №33-34, накладну-вимогу та акт на списання дизельного палива на проведення зазначених операцій. А також надано додаткові докази: документи про норми внесення добрив; наявність на підприємстві тари, в якій надходила органічна біодобавка від постачальника з фотофіксацією наявності тари та з геолокацією. 
Таким чином, позивачем підтверджено вищезазначеними первинним документами реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «АМПЕР-ГРУП». 
Також, у перевіряємий період відповідач дійшов висновку про непідтвердження факту реального здійснення господарських операцій позивача з його контрагентом ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО». 
Так, між позивачем та ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» (постачальник) було укладено договір поставки №2810-2 від 28.10.2020р, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити добавки органічні (ТУ У 20.1.-31370953-002:2017). 
На підтвердження реальності господарських операцій з цим контрагентом за вищезазначеним договором позивачем надано Специфікацію №1 від 28.10.2020 року до Договору поставки №2810-2 від 28.10.2020 року, в якій відображено номенклатура, кількість та вартість органічної біодобавки. Перехід права власності та поставка продукції підтверджується видатковою накладною №172 від 28.10.2020р на отримання СТОВ «ЗЛАТОЖАР» від ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» добавки органічної за Договором №2810-2 від 28.10.2020р. Доставка товару проводилась за адресою складу Позивача, перевезення підтверджується товарно-транспортної накладної №1 від 10.12.2020р. Під час поставки було оформлено на адресу СТОВ «ЗЛАТОЖАР» Податкову накладну з боку ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» № 36 від 28.10.2020 р на суму ПДВ 852 000, 00 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН СТОВ «ЗЛАТОЖАР» проведено оплату за поставлену органічну біодобавку трьома платежами згідно Платіжного доручення №657 від 19.11.2020р на проведення оплати 4320000,00 грн (ПДВ 720 000 грн), Платіжного доручення №51 від 26.01.2021р на проведення плати 614000 грн, Платіжного доручення №61 від 04.02.2021р на проведення доплати 178000 грн на банківські рахунки ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО». Між сторонами також було підписано акт звіряння розрахунків між СТОВ «ЗЛАТОЖАР» та ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» по розрахункам за поставлену біодобавку органічну на 30.11.2020р. ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» надавалась СТОВ «ЗЛАТОЖАР» послуги зберігання згідно договору зберігання №2810-2-ЗБ від 28.10.222020р з ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО». Згідно договору та акті на приймання на зберігання від 28.10.2020 року Товар було передано на зберігання, а згідно акту від 10.12.2020 року товар булот повернуто зі зберігання та здійснено його транспортування Покупцю на склад. Відповідно за результатами цієї операції було складено податкову накладні № 9 від 10.12.2020 р. яку зареєстровано в ЄРПН. Податкова накладна була оформлена на підставі факту надання послуги зберігання та підписання сторонами Акту наданих послуг №288 від 10 12.2020р. Сторони провели звіряння взаємних розрахунків на 10.12.2020 року та СТОВ «ЗЛАТОЖАР» провів оплату на рахунок ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» за надані СТОВ «ЗЛАТОЖАР» послуги зберігання Товару на підставі платіжної інструкції №41 від 20.01.2021р.
Також, позивачем надано докази використання придбаної у ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО» органічної біодобавки: акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за січень 2021 року (під урожай 2021 року, удобрювання основне 526,00 га, Поле №1 Пшениця озима, 196,00 га, Поле 2 Ячмінь озимий, 70,00 га, Поле №2 Горох озимий, удобрювання передпосівне 377,094 га, Поле №4 Поля під. посів ярих культур; накладні - вимоги №1-4 на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів (добавка органічна січень 2021 року під врожай 2021 року, обприскування посівів озимої пшениці 526 га, обприскування посівів озимого ячміня 196 га, обприскування посівів гороху 70 га, обприскування поля під посів ярих культур 377,094 га); обліковий лист тракториста №001 за січень 2021 року; акт списання матеріалів ПММ від 31.01.2021 р на списання матеріальних засобів використаних в операційній діяльності з 01.01.2021 р по 31.01.2021р.; Накладних-вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів №5 (ПММ - дизельне паливо). 
З огляду на зазначені документи щодо використання біодобавок, суд доходить висновку, що твердження відповідача про неможливість встановлення, на які поля та площі були внесені добавки органічні не відповідає дійсності та не підтвердженні відповідачем належними доказами, тоді як позивачем надано документи на підставі яких можливо встановити використання біодобавок. 
Також, у позивача наявні документи, які підтверджують походження, якість Товару, його безпечність та права на знак для товарі та послуг (сертифікати, свідоцтва тощо).
Щодо посилання відповідача на відсутність доказів повернення зворотної тари, то суд зазначає, наступне. 
Так, у договорах поставки, специфікаціях та видаткових накладних відсутнє посилання на відокремлення від поставленого товару (органічних добавок) від тари (євро куби) в ціні. 
Відповідно до частини першої статті 685 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар у тарі та (або) в упаковці, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу або не випливає із суті зобов`язання.
Пунктом 189.2 статті 189 Податкового кодексу України встановлено, вартість тари, що згідно з умовами договору (контракту) визначена як зворотна (заставна), до бази оподаткування не включається. У разі якщо у строк більше ніж 12 календарних місяців з моменту надходження зворотної тари вона не повертається відправнику, вартість такої тари включається до бази оподаткування отримувача.
Відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати" затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 p. за № 27/4248, собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду. Перелік і склад статей калькулювання виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) установлюються підприємством. До складу прямих матеріальних витрат включаються вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередню віднесені до конкретного об`єкта витрат.
Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, що ціна реалізації товару з урахуванням тари не перевищує сумарну собівартість товару і тари, доводів, що вартість тари не відносилась до складу собівартості та не закладена до ціни реалізованих товарів.
Таким чином, позивачем підтверджено вищезазначеними первинним документами реальність господарських операцій з контрагентом ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО».
У перевіряємий період контрагентом позивача було, також ТОВ «КЛІНСЕРВІС», з яким позивачем укладено договір поставки № 130/1 від 13.10.2020 року на поставку матеріалів для ремонту «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО», яким було передбачено поставку матеріалів для проведення капітального ремонту. Поставка матеріалів та перехід права власності та ризиків втрати відбулась на підставі видаткової накладна ТОВ «КЛІНСЕРВІС» №573 від 16.11.2020р. на суму 606716,771 грн (ПДВ 101119,46 грн). Матеріали було доставлено власним транспортом Покупця– СТОВ «ЗЛАТОЖАР», перевезення було оформлене Товарно-транспортною накладною №16/11-573 від 16.11.2020р. на транспортування придбаних ТМЦ для ремонту «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО». На адресу СТОВ «ЗЛАТОЖАР» постачальником ТОВ «КЛІНСЕРВІС» було оформлено електронну Податкову накладну ТОВ «КЛІНСЕРВІС» №573 від 16.11.2020 р на суму ПДВ 101119,46 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН. СТОВ «ЗЛАТОЖАР» провело оплату на банківський рахунок постачальника на підставі наступних платіжних документів: платіжного доручення №779 від 08.09.2021р на оплату 544489,77 грн за труби, за опори, платіжного доручення №630 від 10.12.2020р. на оплату 62227,00 грн за труби, за опори. 
Також, у перевіряємий період позивачем було укладено договір поставки №1910/01 від 19.10.2020 року з ТОВ «СХІДТРЕЙД» на поставку матеріалів для ремонту БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО. 
На підтвердження господарських операцій за вказаним вище договором позивачем надано видаткову накладну ТОВ «СХІДТРЕЙД» №100 від 16.11.2020р. на суму 400670,21 грн (ПДВ 66778,37грн). Доставка здійснювалась власним транспортом Покупця – СТОВ «ЗЛАТОЖАР» та оформлювалось Товарно транспортною накладною ТОВ «СХІДСЕРВІС» №16/11-278 від 16.11.2020р. на транспортування придбаних ТМЦ для ремонту «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО». На адресу СТОВ «ЗЛАТОЖАР» Постачальником було оформлено електронну Податкову накладну №100 від 16.11.2020 р на суму ПДВ 66778,37 грн., яка була зареєстрована в ЄРПН. СТОВ «ЗЛАТОЖАР» здійснено оплату за матеріали та вироби на підставі наступних платіжних документів: платіжного доручення №778 від 10.12.2020р. на оплату на рахунок ТОВ «СХІДТРЕЙД» 43149,00 грн за арматуру, платіжного доручення №624 від 07.09.2021р на оплату на рахунок ТОВ «Східтрейд» 357521,21 грн за арматуру. 
При цьому, водонапірна «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО» знаходиться у користуванні позивача на підставі договору концесії від 03.11.2012р. та актів приймання передачі за Договором концессії на передання Артсвердловини та Башти Рожновського від 03.11.2012р. Відповідно до умов зазначених договорів позивач зобов`язаний утримувати зазначену споруду у належному технічному стані. Після 8 років експлуатації зазначеним об`єктам концессії був необхідний капітальний ремонт для чого і змовлялись матеріали, роботи виконувались працівниками СТОВ «ЗЛАТОЖАР». 
На підтвердження використання придбаних матеріалів для ремонту водонапірної «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО» позивач надав Акт списання виданих товарів №08 від 31.03.2021 року, акт приймання-передання відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів, Типову Ф №ОЗ-2 №08 від 31.03.2021р на суму 420837,28 грн, Акт списання виданих товарів №09 від 31.03.2021 року, Акт приймання-передання відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів та введення в експлуатацію Типова Ф №ОЗ-2 від 31.03.2021р на суму 418651,87 грн. 
Таким чином, позивачем підтверджено вищезазначеними первинним документами реальність господарських операцій з контрагентами ТОВ «КЛІНСЕРВІС» та ТОВ «СХІДТРЕЙД» з придбання матеріалів для виконання зобов`язання щодо утримання водонапірної «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО» та Артсвердловини в належному стані згідно договорів концесії.
Щодо висновків відповідача, на неможливість встановлення джерела походження ТМЦ, поставлених позивачу, є поверхневими, адже ґрунтуються виключно на податковій інформації (дослідження ланцюгів руху податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних) та жодним чином не охоплює господарські операції поза межами оподаткування податком на додану вартість. Контролюючим органом підтверджено, що будь-які документальні (планові, позапланові, зустрічні) перевірки контрагентів позивача, не проводились, що також свідчить про однобічність та передчасність висновків контролюючого органу.
До того, ж позивачем надано докази використання придбаних ТМЦ у контрагентів – органічні добрива були використані у полях під урожай, а будматеріали були використані під час ремонту водонапірної «БАШТИ РОЖНОВСЬКОГО» та Артсвердловини. На спростування зазначеного відповідачем не надано до суду жодного належного доказу, відповідач лише надає пояснення, які ґрунтуються на припущеннях. 
Щодо посилання відповідача на рішення від 10.07.2023 №11505 про відповідність платника податку на додану вартість ТОВ «АМПЕР-ГРУП» критеріям ризиковості платника податку, а також на акт від 23.11.2021 №1223/10-36-07 02-07/31370953 про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО», відсутність трудових ресурсів у контрагентів позивача у перевіряємий період ТОВ «АМПЕР-ГРУП», ТОВ «ЗАВОД БІОДОБРИВ «ТРИВКО», ТОВ «КЛІНСЕРВІС», ТОВ «СХІДТРЕЙД» і іншу податкову інформацію щодо цих контрагентів, суд зазначає наступне. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 липня 2022 року у справі № 160/3364/19 також зазначила, що відсутність у контрагентів трудових чи матеріальних ресурсів для здійснення господарської діяльності не виключає можливість виконання господарської операції, не спростовує обставин поставки товару, адже така діяльність може здійснюватися не лише за рахунок власних ресурсів, але й за рахунок ресурсів, що належать іншим особам (найманих ресурсів).
Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2022 року у справі № 813/856/16 зазначив що інформація щодо податкової дисципліни та господарської діяльності контрагентів у ланцюгу постачальників та відсутності у них достатніх матеріальних, трудових та технічних можливостей для здійснення господарської діяльності не Ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів та не є належним доказом в розумінні процесуального закону і не створюють для платника податків самостійного юридичного наслідку.
Так само у цій постанові Верховний Суд відмітив, що ні податкова інформація щодо контрагентів по ланцюгу постачання, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно цих контрагентів, як критерії оцінки реальності господарських операцій, ні відсутність ТТН при оформленні операцій з постачання товару, так само відсутність походження товару або невідповідність номенклатури придбаних, а тим паче взаємовідносини контрагента з іншими суб`єктами господарювання та неможливість проведення зустрічної звірки щодо них, самі по собі не є самостійно достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій.
Також, безпідставними є посилання відповідача на прийняття щодо окремих контрагентів позивача рішень про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, оскільки такі рішення були прийняті після взаємовідносин із позивачем.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі №340/422/19, від 23 липня 2020 року у справі №816/1122/16.
Враховуючи наведене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та його контрагентами у перевіряємий період фактично здійснені з метою використання в оподатковуваних операціях, а висновки відповідача щодо порушення позивачем податкового законодавства гуртуються на припущеннях перевіряючих. Тому, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування податково повідомлення -рішення №2327714290703 від 11.11.2024р. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасувати рішення ДПС України «Про результати розгляду скарги» №2615/6/99-00-06-01-06 від 29.01.2025 року, суд зазначає наступне.
Порядок та строки оскарження в адміністративному порядку рішень податкового органу регламентовано статтею 56 Податкового кодексу України.
Відповідно до приписів п.п.56.1, 56.2 та 56.10 ст.56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.
Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що податковим законодавством передбачено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги, до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Суд зазначає, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Разом з цим, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.
Так, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорювані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.
Згідно з п.п. 17.1.7 п.17.1 ст. 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).
Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.
Суд наголошує, що оскаржуване в цій справі рішення ДПС України №2615/6/99-00-06-01-06 від 29.01.2025 року, прийняте за результатами розгляду скарги на податкове повідомлення-рішення, саме по собі не є юридично значущим для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а лише залишає чинним (таким, що має обтяжувальну дію щодо позивача) винесене раніше рішення, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.
Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними зокрема, в постановах від 11.06.2019 року у справі № 826/24656/15, від 18.06.2019 року у справі №826/7961/16, від 24.06.2019 року у справі № 826/11001/15, від 06.02.2020 року у справі № 810/101/16, від 27.04.2020 року у справі №360/1050/19.
З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для скасування рішення ДПС України №2615/6/99-00-06-01-06 від 29.01.2025 року за результатами розгляду скарги щодо податкового повідомлення-рішення №2327714290703 від 11.11.2024 р, оскільки останнє не створює жодних правових наслідків для позивача, на відміну від оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволеню.
Судовий збір відповідно до ст. 139 КАС України підлягає стягненню з відповідача 1 на користь бюджетних асигнувань позивача в розмірі 25206,52 грн.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1.Адміністративний позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Златожар" (вул. Центральна, 83,с. Піщаний Брід,Миколаївський р-н, Миколаївська область,57064, ідентифікаційний код 36396232) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, ідентифікаційний код 44104027) Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8,м. Київ,04053 ідентифікаційний код 43005393) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.11.2024 №2327714290703, рішення від 29.01.2025 №2615/6/99-00-06-01-06, задовольнити частково. 
2.Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення №2327714290703 від 11.11.2024 р. на суму 1680435,00 гривень в тому числі щодо донарахування ПДВ основний платіж в розмірі 1344348,00 та штрафних санкцій в сумі 336087,00 гривень. 
3. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити. 
4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, ідентифікаційний код 44104027) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Златожар" (вул. Центральна, 83,с. Піщаний Брід,Миколаївський р-н, Миколаївська область, 57064, ідентифікаційний код 36396232) судовий збір в сумі 25206,52 грн (двадцять п`ять тисяч двісті шість гривень п`ятдесят дві копійки).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя В. С. Брагар