Справа № 165/840/25  Провадження №33/802/102/26 	Головуючий у 1 інстанції:Гайворонський О. В. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Коломейчука О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Коломейчука О.М., подану в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, на постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2025 року, 
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 605, 60 гривень.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 04 березня 2025 року о 14 год 57 хв, на вул. Шахтарській у м. Нововолинськ, керував транспортним засобом марки «Фіат Добло» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі–ПДР).
Зазначене правопорушення вчинив повторно на протязі року, на підставі чого, його дії кваліфіковано за ч.2 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції:
- захисник Коломейчук О.М. подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , у якій вказує на її незаконність та необґрунтованість через недослідження суддею та не надання оцінки правомірності та законності дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , не забезпечення права на захист, неправильне зстосування норм матеріального та порушення норм процесуального права. Конкретизуючи викладене, стверджує, що передбачені положеннями ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» законні підстави для зупинки транспортного засобу поліцейськими, у цьому конкретному випадку, були відсутні. Також поліцейськиим не було вжито жодних дій для реалізації права водія на захист. У протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відсутні відомості щодо назви, моделі, серійного номера присторою, який застосовувався для відеозйомки, про відеофіксацію руху автомобіля, момент його зупинки, що є очевидно недостатнім для доведення вини останнього у вчиненні адміністартивного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Відеозапис не підписаний електронний цифровим підписом. З урахуванням викладеного, просить постанову судді Нововолинського міського суду Волинської обалсті від 24 грудня 2025 року у даній справі скасувати, а провадження закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП;
- особа, яку притягнуто до адміністартвиної відповідальнсоті ОСОБА_1 також, у поданій ним апеоляційній скарзі, стверджує про її незаконність та необґрунтованість через неправомірнійсть дій поліцейських, які не мали законних підстав для зупинки транпсортного засобу під його керуванням шо, як він вважає, є окремою та самостійною підставою для скасування постанови судді та визнання незаконними дій поліцейських. Інспектором не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості у реалізації права на отримання правничої допомоги. Відеофайли не є безперервними, записані на невідомий пристрій, не підписані електронний цифровим підписом. Покликакючись на викладене, просить постанову судді першої інстанції скасувати, провадження по справі закрити, викликати свідків. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Коломейчука О.М., доходжу такого висновку. 
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом було дотримано. 
Відповідно до 2.5 ПДР водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
?Частиною 2 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Тоді як ч. 1 цієї статті передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно із п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). 
У розумінні вимог п. 7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Так вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 262024 від 04 березня 2025 року, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, і у якому зафіксовано наявні у нього ознаки алкогольного сп`яніння, на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням поліцейськими, зокрема: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, а також відмову від проходження такого огляду, у встановленому законом порядку; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому продубльовано ознаки такого стану та зафіксовано відмову від проходження огляду; направленням на огляд водія транспортного засобу, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Нововолинської ЦМЛ від 04 березня 2025 року; постановою судді Нововолинського міського суду Волинської області від 15 січня 2025 року стосовно ОСОБА_1 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка слугувала підставою для кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 130 КУпАП; письмовою розпискою про взяте ним зобов`язання не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписами із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції, якізначаться як додаток до протоколу про адміністративне правопорушення та, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є незалежним від будь-якого суб’єктивного сприйняття джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення, з достатньою повнотою убачаються детальні обставини вчинення ним даного адміністративного правопорушення.
Основні мотиви незгоди ОСОБА_1 , а також його захисника із постановою судді першої інстанції зводяться до відсутності, у цьому конкретному випадку, законних підстав, передбачених положеннями ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» для зупинки транспортного засобу під керуванням першого поліцейськими. 
Проте, як слушно зазначено суддею та стверджується відеозаписом із бодікамери поліцейського, безпосередньо після зупинки транспортного засобу, поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що він, як водій, а також пасажир не пристебнуті ременями безпеки, що є свідченням наявності законних підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» для зупинки автомобіля під керуванням першого.
Водночас, у разі незгоди із діями поліцейських, водій транспортного засобу не позбавлений можливості оскаржити такі їх дії, у встановленому законом порядку. Однак, правомірність дій поліцейських, у будь-якому випадку, не перебуває у прямому причинному зв`язку із обов`язком водія пройти, у встановленому законом порядку, відповідний огляд на стан алкогольного сп`яніння. Тоді як невиконання такої законної вимоги поліцейського, є безумовною підставою для притягнення особи – водія до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП.
Як слушно зазначено суддею, ОСОБА_1 було роз’яснено поліцейськими виниклі у нього, у зв’язку із оформленням стосовно нього даних адміністративних матеріалів права та обов’язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП, у тому числі, права на захист та надана можливість комунікації в телефонному режимі із захисником. Реалізація особою права на захист, в розумінні змісту положень ст. 268 КУпАП, жодним чином не передбачає обов’язкової безпосередньої присутності захисника, при оформленні таких матеріалів, як помилково вважають ОСОБА_1 та його захисник. Тому, підстав вважати його право на захист порушеним, не установлено і при розгляді даної справи у апеляційному суді. 
Наявний у матеріалах даної справи відеозапис та перегляд його змісту, відображають фактично увесь перебіг події вчиненого, з моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 і до оформлення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, повно та об`єктивно відображає подію вчиненого, відтак, містить належні та достатні відомості у підтвердження факту вчинення останнім даного адміністративного правопорушення. Поміж тим, як водієм та його захисником не заперечується дійсність зафіксованих на ньому подій фактичним обставинам вчиненого, як і відображення на ньому саме ОСОБА_1 .
Таким чином, досліджені суддею файли не викликають сумніву у достовірності відображених на них подій, відповідають вимогам ст.251 КУпАП, згідно яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а тому обґрунтовано судом взяті до уваги.
Апеляційним судом не установлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного ст. 266 КУпАП.
Форма та зміст протоколу про адміністративне правопорушення відповідають положенням ст. 256 КУпАП, які не містять обов’язкової вимоги зазначатиназву, модель, серійний номер пристрою, який застосовувався для відеозйомки. 
З урахуванням обставин, які визнані судом доведеними та вимог ст. 252 КУпАП, погоджуюсь із висновком поліцейських, який підтверджений суддею, про доведеність факту наявності у діях ОСОБА_1 порушень Правил дорожнього руху, що зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме п. 2.5 ПДР України - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до установленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильними.
Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, викладені в постанові і слугували б підставами для її скасування, апелянтами не наведено, і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, як і не встановлено істотних порушень норм КУпАП, які могли б стати безумовною підставою для скасування даної постанови.
Через їх безпідставність, апеляційні скарги, подані ОСОБА_1 та його захисником Коломейчуком О.М., підлягають залишенню без задоволення. а постанова судді першої інстанції – без зміни. 
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Коломейчука О.М. залишити без задоволення, а постанову судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2025 року стосовно нього – без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: