Справа № 168/1136/25
Провадження № 2/168/61/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2026 року сел. Стара Вижівка
Старовижівський районний суд Волинської області в складі
головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,
секретар судового засідання Таксюк О.С.,
розглянувши в сел. Стара Вижівка в залі суду у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача. 
Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів – ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . 
За життя ОСОБА_3 заповіту не складала, спадщину за законом прийняли: син - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 
Оскільки правовстановлюючі документи на будинковолодіння у спадкодавця на момент смерті були відсутні, то позивачам нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно про що нотаріус винесла відповідну постанову.
Рух справи в суді.
Позовна заява надійшла до суду 05.12.2025 року.
09.12.2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження та витребувано спадкову справу.
Позиція учасників провадження.
Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. 
Представник відповідача Старовижівської селищної ради у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вказує, що сільська рада просить провести судове засідання за її відсутності, проти задоволення позову не заперечують.
Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно з вимогами частин 3, 4 статті 200 ЦПК України, враховуючи визнання відповідачем позову, за результатами підготовчого провадження суд, відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення позову за наявності для того законних підстав. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 05.11.1998 року, виданого Поліською сільською радою народних депутатів Старовижівського району, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).
Відповідно до Виписки з погосподарської книги № 7 за 2016-2023 роки Старовижівської селищної ради Ковельського району від 21.06.2024 №149/08.02 року встановлено, що по особовому рахунку № НОМЕР_2 будинок, побудований у 1932 році належав ОСОБА_3 , 1923 року народження і знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.22). 
Відповідно до довідки, виданої Старовижівською селищною радою Ковельського району Волинської області №155/08.02 від 01.07.2024 року, встановлено, що гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . За даною адресою на момент смерті гр. ОСОБА_3 ніхто не був зареєстрований і не проживав. (а.с. 18)
Із матеріалів спадкової справи до майна померлої № 272/2012 ОСОБА_3 встановлено, що спадщину після її смерті прийняли її діти - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як спадкоємці першої черги за законом шляхом звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 45-зворот). 
07.11.2025 року державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Хвещук А.В. винесена постанова про відмову позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно (а.с. 21).
Технічний паспорт на нерухоме спадкове майно, а саме: на житловий будинок в АДРЕСА_1 позивачами виготовлений (а.с. 23 - 36). 
Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання про задоволення позову. 
Відповідно до пунктів 4, 5 Прикінцевих і перехідних положень Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей Кодекс застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким зі спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.
Спадкодавиця ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Отже, до спірних правовідносин слід застосовувати законодавство, що діяло на час відкриття спадщини, тобто Цивільний Кодекс, прийнятий 1963 року (далі - ЦК УРСР).
Згідно зі статтями 524, 527, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом, спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.
Спадкоємцям, що прийняли спадщину, видається свідоцтво про право на спадщину (стаття 560 ЦК УРСР України).
Згідно з Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, яка затверджена наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, у свідоцтві про право на спадщину вказуються спадкоємці, склад і місце знаходження спадкового майна, його оцінка, частка, належна кожному із спадкоємців. Свідоцтво видається всім спадкоємцям разом або кожному з них окремо в залежності від їх бажання.
Отже, свідоцтво про право на спадщину є тим правовстановлюючим документом, на підставі якого в подальшому відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11березня 1985року №105«Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР» проводилася державна реєстрація права власності.
Відповідно до вимог ст.68 Закону України «Про нотаріат» та п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, свідоцтво про право на спадщину не може бути видано у разі відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на нерухоме майно.
За таких обставин спадкове право позивачів може бути реалізовано лише в судовому порядку.
Враховуючи час побудови нерухомого майна, яке спадкується, відсутність ознак самовільного будівництва, а також той факт, що за життя спадкодавиця правовстановлюючих документів на житловий будинок не мала, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивачів, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявність у позивачів права на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 (в силу вимог статті 549 ЦК УРСР), та з огляду на те, що захистити свої права позивачі можуть лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачами право власності на вказане спадкове майно.
Керуючись ст.ст. 524, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1216, 1261, 1269, 1270 ЦК України, ст.ст. 11, 13, 206, 247, 293, 315, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Старовижівської селищної ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом -– задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Волинського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач 1:  ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;
Позивач 2: ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;
Відповідач: Старовижівська селищна рада Ковельського району Волинської області, юридична адреса: Волинська область, Ковельський район, смт. Стара Вижівка, пл. Миру, буд. 3.

Суддя     Ю.О. Сухоручко