Справа № 560/13207/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

07 січня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (правонаступник військової частини НОМЕР_2 ), в якому просить визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 09.06.2023 по 02.08.2023 та пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення потреба в якій була встановлена Довідкою ВЛК № 4265 від 05.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні з 09.06.2023 по 02.08.2023 та пропорційно дням перебування у відпустці для лікування після поранення, потреба в якій була встановлена Довідкою ВЛК № 4265 від 05.09.2023, з урахуванням фактично виплачених сум. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу протиправно не нараховано та не виплачено за період стаціонарного лікування з 09.06.2023 по 02.08.2023 додаткову винагороду в розмірі до 100000,00 грн, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року замінено відповідача у справі № 560/13207/25 - військову частину НОМЕР_2 на його правонаступника - військову частину НОМЕР_1 .
До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується: 1) за період стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини; 2) за період перебування у відпустці за станом здоров`я після зазначеного вище лікування виключно після тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за висновком військово-лікарської комісії (надалі - ВЛК). Проте, надана позивачем довідка ВЛК не є підставою для виплати додаткової винагороди, оскільки не підтверджує наявність вказаних підстав.
Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності суд дійшов наступних висновків.
Суд встановив, що ОСОБА_1 з 25.02.2022 року по 03.02.2025 рік проходив службу у військовій частині НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 .
Під час проходження військової служби, позивач 09.06.2023 року отримав поранення (травму) під час захисту Батьківщини, що підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) № 3613 від 16.06.2023 року, виданою в/ч НОМЕР_2 . Травма включає: "Міно вибухову травму, акубаротравму, вогнепальне осколкове поранення лівої ноги, вогнепальне осколкове поранення сідниць, вогнепальне осколкове поранення попереку".
Внаслідок зазначеної травми та її наслідків, позивач перебував на стаціонарному лікуванні протягом 09.06.2023 по 02.08.2023.
Відповідно до Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 9924 позивач перебував на лікуванні з 09.06.2023 по 16.06.2023, з діагнозом: «Комбіноване вибухове поранення (09.06.23). Множинні вогнепальні осколкові поранення тулуба та кінцівок з дефектом м`яких тканин лівого стегна»;
Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4657 з 16.06.2023 по 12.07.2023 позивач перебував на лікуванні, з діагнозом: «Комбіноване поранення (09.06.23) Множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення тулуба та кінцівок з дефектом м`яких тканин лівого стегна. Опік полум`ям ПАст. Поперекової ділянки 5% п.т».
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2252, позивач перебував з 12.07.2023 по 02.08.2023 на лікуванні, з діагнозом: "(Т06.8) Поєднане ВОСП (09.06.2023) тулуба та кінцівок. Опік полум`ям ПА ст. поперекової ділянки 5% п.т". 
Також внаслідок зазначеної травми та її наслідків, перебував у відпустці для лікування, потребу у якій встановлено Довідкою ВЛК № 4265 від 05.09.2023 року: Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі ст. 24 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Діагноз відповідно до довідки: «Стан після вибухової травми (09.06.2023) вогнепального осколкового сліпого поранення поперекової ділянки правої сідниці, лівої нижньої кінцівки, опіку полум`ям ІІ ступеня 5% ліковане оперативно у вигляді рубців та вираженого больового синдрому.»
Позивач вважає, що за вказані періоди лікування після поранення позивач набув права на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022, однак відповідач йому такої винагороди не виплатив.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.
Частиною 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з частиною 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2 - 4 статті 9 Закон №2011-ХІІ встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. В подальшому дію воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та він триває на час розгляду цієї справи.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято Постанову №168.
Пунктом 1 Постанови №168 на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил установлена виплата додаткової винагороди в збільшеному розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 01.04.2022 №400, яка застосовується з 24.02.2022, внесено зміни до пункту 1 Постанови №168, якою вказаний пункт доповнено абзацами такого змісту:
«Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії; …».
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.08.2023 №836, яка застосовується з 01.06.2023, Постанову №168 доповнено пунктом 1-2 такого змісту:
«Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії; …».
Зі змісту наведеного слідує, що встановлено лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захисті Батьківщини.
Наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 «Про внесення Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за №177/39233, Порядок №260 доповнено новим розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», який застосовується з 01.02.2023. Надалі, наказом Міністерства оборони України від 26.09.2023 №566 «Про затвердження Змін до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.09.2023 за №1705/40761, розділ XXXIV викладено в новій редакції, у тому числі змінена його назва на «Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану».
Згідно з пунктом 10 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) визначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.
Відповідно до пункту 11 Порядку №260 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023 №566) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Згідно з пунктом 12 Порядку №260 (в редакції наказу Міністерства оборони України від 26.09.2023 №566) підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Тобто, додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн виплачується:
1) за період стаціонарного лікування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини;
2) за період перебування у відпустці за станом здоров`я після зазначеного вище лікування виключно після тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини за висновком ВЛК.
За нормами пункту 21.5 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях: «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини»; "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби".
Суд встановив, та не заперечується відповідачем, що позивач отримав травмування, що пов`язане із захистом Батьківщини, що також підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Однак, довідка ВЛК від 05.09.2023 №4265 підтверджує проходження позивачем медичного огляду 05.09.2023, а не стаціонарного лікування та отримання легкої травми (поранення), а не тяжкого поранення пов`язаного із захистом Батьківщини.
Суд зазначає, що вказана довідка ВЛК є чинною.
Згідно Наказу Міністра Оборони України №260 від 06.07.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», а саме п.11 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, в якому зазначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Отже, відповідно до п.11 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам - підставною для здійснення виплати додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є отримання тяжкого поранення за висновком (постановою) військово лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. 
Однак, в даному випадку, довідка ВЛК видана військовою частиною НОМЕР_3 №4265 від 05.09.2023 року не відповідає вимогам Порядку №260.
Суд також звертає увагу, що військова частина НОМЕР_2 неодноразово надавала відповідь позивачу, в якій було роз`яснено вимоги Наказу Міністра Оборони України №260 від 06.07.2018 року «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» та пропонувала з питань оскарження проходження ВЛК звернутися до 11 Регіональної військово лікарської комісії м.Вінниця (відповідь №1723 від 27.05.2025).
Однак, позивач правом на оскарження відповідної довідки ВЛК №4265 від 05.09.2023 не скористався, а тому така довідка є чинною, однак у зв`язку із невідповідністю вимогам Порядку №260, не може вважатися належною підставою для здійснення виплати позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно періоду перебування на стаціонарному лікуванні за спірний період.
З наведеного слідує, що наданою позивачем довідкою не підтверджено його перебування в спірний період з 09.06.2023 по 02.08.2023 на стаціонарному лікуванні у зв`язку з виключно тяжким пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) пов`язаним із захистом Батьківщини. 
В межах розгляду цієї справи суд при прийнятті цього рішення виходить виключно із існуючої доказової бази, наявної у справі, яка стосується стверджуваних позивачем дій відповідача.
Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.
Необхідно зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).
За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач спростував, а позивач не підтвердив правомірність заявлених позовних вимог, а тому, в їх задоволенні необхідно відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) 	
Відповідач:	Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_5 ) 	

Головуючий суддя 		О.П. Шевчук