Справа № 420/38391/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 грудня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державного підприємства «Інфоресурс» про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, 
встановив:
I. Зміст позовних вимог.
До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Міністерства освіти і науки України (далі - відповідач, Міносвіти) за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного підприємства “Інфоресурс” (далі - третя особа, ДП “Інфоресурс” ) , у якому, просить:
- визнати протиправним дії Міністерства освіти і науки України, пов?язані із вжиттям організаційних заходів щодо забезпечення функціонування ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №489716 від 05.11.2024 року відображалися відомості про порушення ОСОБА_1 послідовності навчання.
- зобов?язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 у колонці «На підставі даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту»» відображалося значення «Так, не порушує».
ІI. Позиція позивача, заперечення відповідача.
На обґрунтування вказаних вимог у позові зазначено, що позивач у 2021 році закінчив Одеський державний екологічний університет за освітньою програмою «Технології захисту навколишнього середовища» та здобув кваліфікацію (рівень освіти) «бакалавр». У цьому ж році, з 1 вересня 2021 року на підставі Правил прийому до Одеського державного екологічного університету у 2021 році та рішення приймальної комісії від 02.08.2021 року протокол №21 був зарахований на денну форму навчання для здобуття освітнього рівня «магістр», але 24.11.2023 року був відрахований з Одеського державного екологічного університету на підставі наказу №249-с від 24.11.2023 року. У 2024 році позивач вступив до Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова на денну форму навчання для здобуття освітнього ступеня магістр за спеціальністю Технології захисту навколишнього середовища. Проте, відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти від 05.11.2024 року №489716 поточне здобуття позивачем освіти в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова (рівень освіти магістр, форма навчання денна) порушує послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». На звернення адвоката в інтересах ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України щодо того, чи враховувався той факт, що ОСОБА_2 був відрахований з Одеського державного екологічного університету з 24.11.2023 року, як такий що закінчив теоретичний курс навчання та не атестований ДЕК на підставі наказу №249-с від 24.11.2023 року, при формуванні та виданні йому довідки з ЄДЕБО від 05.11.2024 року №489716, а також з проханням внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті другою статті 10 Закону України «Про освіту», Міністерством освіти і науки листом від 09.12.2024 року повідомлено, що питання внесенні інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності. Натомість, позивач, звертаючись з позовом до Міністерства освіти та науки України, вказує, що власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава, а розпорядником - Міністерство освіти і науки України. Вважаючи, що у довідці про здобувача освіти за даними ЄДЕБО помилково зазначено про порушення позивачем послідовності здобуття освіти, оскільки фактично позивач не зміг здобути обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра, а має лише перший бакалаврський рівень вищої освіти, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Позивач вказує, що оскільки він був відрахований з Одеського державного екологічного університету з 24.11.2023 року, не здобувши освітній рівень «магістр», то наступним рівнем освіти для позивача згідно зі статтею 10 Закону України «Про освіту» є другий (магістерський) рівень вищої освіти, що не порушує послідовності здобуття освіти.
02.01.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Міністерства освіти та науки України, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову.
Відповідач вказує, що право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття вищої освіти. 18 травня 2024 року набули чинності зміни до Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до яких, крім іншого, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури. Відповідно до Постанови №560 здобувачі освіти мають надати до ТЦК та СП довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, яка має підтверджувати статус здобувача вищої освіти, а також на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти формувати висновок щодо того, чи порушує поточне здобуття освіти послідовність, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту». Згідно з дорученням Міністра освіти і науки України від 31.05.2024 № 1/34-Д-24 встановлено алгоритм визначення послідовності здобуття освіти.
Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, ОСОБА_1 (15.12.1996) у 2014 році був зарахований до відокремленого структурного підрозділу «Одеський фаховий коледж комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету» за освітнім-кваліфікаційним ступенем молодший спеціаліст за спеціальністю 5.05090101 «Конструювання, виробництво та технічне обслуговування радіотехнічних пристроїв», завершено навчання 30.06.2018. У 2018 році був зарахований до Одеського державного екологічного університету за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 183 «Технології захисту навколишнього середовища», завершено навчання 30.06.2021. У 2021 році був зарахований до Одеського державного екологічного університету за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 183 «Технології захисту навколишнього середовища», відраховано 24.11.2023. У 2024 році був зарахований до Одеського національного університету імені І. І. Мечникова за освітнім ступенем магістр за спеціальністю 183 «Технології захисту навколишнього середовища». Саме тому у довідці, на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО у відповідному полі буде зазначено «Ні, порушує». Відповідач вказує, що повторне зарахування на тому самому рівні національної рамки кваліфікації означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні освіти. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі – ЄДЕБО) у відповідному поле буде зазначено «Ні, порушує». З 30.08.2024 року позивач повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня магістра до Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова за тією ж самою спеціальністю 183 Технології захисту навколишнього середовища, що свідчить, враховуючи викладене вище, про здобуття вищої освіти в непослідовному порядку. Таким чином, ОСОБА_1 повторно буде набувати ті ж самі компетентності на тій же освітній програмі за тією ж спеціальністю у Одеському національному університеті імені І.І. Мечнікова. 
Додатково у відзиві відповідач зазначив, що питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності.
За таких обставин відповідач просить відмовити у задоволенні позову.
17.01.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, де він наполягає на тому, що процес здобуття освіти Бондаренко В.К. є послідовним у розумінні ч.2 ст.10 Закону України «Про освіту», проте Міністерство освіти і науки України в порушення чинного законодавства України не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО, що призвело до порушення прав позивача.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою суду від 20.12.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України. 
Також цією ухвалою суд зобов`язав позивача надати суду належним чином засвідчені докази щодо перебування на навчанні в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова. Також суд Зобов`язав Міністерство освіти і науки України надати разом з відзивом на позовну заяву надати до суду належним чином засвідчені копії документів, а саме: усіх відомостей та докази на їх підтвердження, наявних у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, а також підстави їх внесення у разі наявності відносно позивача; довідку №489716 від 05.11.2024, а також документи, які слугували підставою для оформлення такої довідки.
31.12.2024 року від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії витягу з наказу від 30.08.2024 року №22-04 в частині зарахування ОСОБА_1 на навчання в Одеському національному університеті імені І.І. Мечникова; копію довідки відділу кадрів Одеського національного університету імені І.І. Мечникова від 24.12.2024 року №18-BK-567/c.
Відповідач разом із відзивом надав витребувані судом докази.
Враховуючи, що від сторін не надходило клопотань про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає дану справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, наданої відповідачем, позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2014 році був зарахований до відокремленого структурного підрозділу «Одеський фаховий коледж комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету» за освітнім-кваліфікаційним ступенем молодший спеціаліст за спеціальністю 5.05090101 «Конструювання, виробництво та технічне обслуговування радіотехнічних пристроїв», дата завершення навчання 30.06.2018. 
У 2018 році позивач був зарахований до Одеського державного екологічного університету за освітнім ступенем бакалавр за спеціальністю 183 «Технології захисту навколишнього середовища».
30.06.2021 року позивач отримав Диплом серії НОМЕР_1 , про те, що у 2021 році він закінчив Одеський державний екологічний університет за спеціальністю 183 «Технології захисту навколишнього середовища» та здобув кваліфікацію за освітнім ступенем бакалавр.
01.09.2021 року позивач наказом №129-с по Одеському державному екологічному університету від 12.08.2021 року на підставі рішення приймальної комісії від 02.08.2021 року протокол №21, був зарахований на денну форму навчання для здобуття освітнього рівня «магістр», спеціальність « 183 Технології захисту навколишнього середовища».
Згідно з Довідкою від 13.11.2024 року №07/24, яка виготовлена на факультеті гідрометеорології і екології Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, який є правонаступником Одеського Державного екологічного університету, який реорганізований, ОСОБА_1 навчався в Одеському державному екологічному університеті на РВО магістр, денна форма навчання, бюджет, спеціальність 183 Технології захисту навколишнього середовища, а саме: Зарахований наказом № 129-с від 12.08.2021 р на факультет магістерської підготовки, денну форму навчання, бюджет, спеціальність 183 Технології захисту навколишнього середовища; Переведений на природоохоронний факультет з 01.10.2021 р. наказом № 201-с від 01.10.2021 р.; Надано академвідпустку за сімейними обставинами з 31.08.2022 по 15.08.2023 р., наказ № 115-с від 31.08.2022 р.; Повернений з академвідпустки з 20.01.2023 р. наказом № 3-с від 20.01.2023 р.; Відрахований із ОДЕКУ з 24.11.2023 р., як такий що закінчив теоретичний курс навчання та не атестований ДЕК, наказ № 249-с від 24.11.2023 р.
У подальшому, наказом ректора Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова від 30.08.2024 року №22-04, ОСОБА_1 зарахований з 01.09.2024 року на 1 курс магістратури денної форми навчання, що підтверджується цим наказом та довідкою відділу кадрів Одеського національного університету імені І.І. Мечникова від 24.12.2024 року №18-BK-567/c.
З метою збору документів для отримання відстрочки від призову на військову службу відповідно до пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України від 21.10.1993 № 3543-XII «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», позивач отримав Довідку від 05.11.2024 № 489716 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у якій зазначено про порушення ним послідовності здобуття освіти відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про освіту».
При цьому у зазначеній довідці вказано, що позивач:
- 01.06.2012 отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , видане Червонопрапорською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Веселинівської районної ради Миколаївській області;
- 01.06.2014 отримав атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_3 , виданий Ставківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Веселинівської районної ради Миколаївській області; 
- 30.06.2018 отримав Диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_4 , виданий Відокремленим структурним підрозділом Одеського коледжу комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету;
- 30.06.2021 отримав Диплом бакалавра серії НОМЕР_1 , виданий Одеським державним екологічним університетом.
Не погоджуючись з висновком Довідки від 05.11.2024 № 489716 про здобувача освіти щодо порушення послідовності здобуття освіти відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про освіту», представник позивача звернувся до Міністерства освіти і науки України з проханням внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті другою статті 10 Закону України «Про освіту».
Листом Міністерства освіти і науки листом від 09.12.2024 року вих. 3/9985/24 звернення позивача не задоволено та повідомлено, що питання внесенні інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО належить до компетенції суб`єктів освітньої діяльності. 
Вважаючи дії МОН України щодо внесення змін до відомостей в ЄДЕБО неправомірними та такими, що порушують право позивача на отримання відстрочки під час дії воєнного стану на особливий період, позивач звернувся до суду з даним позовом.
V. Норми права, які застосував суд.
Відповідно до ст. 53 Конституції України, кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.
Cуспільні відносини, які виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, що беруть участь у реалізації цього права, регламентує Закон України «Про освіту» від 05.09.2017 № 2145-VIII, який також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.
Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 9 ст. 3 Закону України «Про освіту», кожен має право на якісну та доступну освіту. Право на освіту включає право здобувати освіту впродовж усього життя, право на доступність освіти, право на безоплатну освіту у випадках і порядку, визначених Конституцією та законами України (ч. 1).
В Україні створюються рівні умови доступу до освіти. Ніхто не може бути обмежений у праві на здобуття освіти. Право на освіту гарантується незалежно від віку, статі, раси, стану здоров`я, інвалідності, громадянства, національності, політичних, релігійних чи інших переконань, кольору шкіри, місця проживання, мови спілкування, походження, соціального і майнового стану, наявності судимості, а також інших обставин та ознак (ч. 2).
Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної, фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (ч. 3).
Держава здійснює соціальний захист здобувачів освіти у випадках, визначених законодавством, а також забезпечує рівний доступ до освіти особам із соціально вразливих верств населення (ч. 5).
Право на освіту не може бути обмежене законом. Закон може встановлювати особливі умови доступу до певного рівня освіти, спеціальності (професії) (ч. 9).
Згідно з ч. 2 статті 10 Закону України «Про освіту» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), рівнями освіти є:
дошкільна освіта;
початкова освіта;
базова середня освіта;
профільна середня освіта;
перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
фахова передвища освіта;
початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;
перший (бакалаврський) рівень вищої освіти;
другий (магістерський) рівень вищої освіти;
третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону України «Про освіту», вища освіта здобувається на основі повної загальної середньої освіти. Рівні, ступені вищої освіти, порядок, умови, форми та особливості її здобуття визначаються спеціальним законом.
За приписами статті 40 Закону України «Про освіту», після успішного завершення навчання за освітньою програмою здобувачі освіти (крім вихованців дошкільних закладів освіти) отримують відповідний документ про освіту. Документи про освіту видаються закладами освіти та іншими суб`єктами освітньої діяльності. Інформація про видані документи про середню, професійну (професійно-технічну), фахову передвищу та вищу освіту вноситься до Єдиного державного реєстру документів про освіту в порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Основні правові, організаційні, фінансові засади функціонування системи вищої освіти, умови для посилення співпраці державних органів і бізнесу з закладами вищої освіти на принципах автономії закладів вищої освіти, поєднання освіти з наукою та виробництвом з метою підготовки конкурентоспроможного людського капіталу для високотехнологічного та інноваційного розвитку країни, самореалізації особистості, забезпечення потреб суспільства, ринку праці та держави у кваліфікованих фахівцях встановлює та створює Закон України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 №1556-VII. 
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту», підготовка фахівців з вищою освітою здійснюється за відповідними освітніми програмами на таких рівнях вищої освіти:
початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;
перший (бакалаврський) рівень;
другий (магістерський) рівень;
третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень.
Початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування типових спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.
Перший (бакалаврський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування складних спеціалізованих задач у певній галузі професійної діяльності.
Другий (магістерський) рівень вищої освіти передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності до розв`язування задач дослідницького та/або інноваційного характеру у певній галузі професійної діяльності.
Третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень передбачає набуття здобувачами вищої освіти здатності розв`язувати комплексні проблеми в галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту», здобуття вищої освіти на кожному рівні вищої освіти передбачає успішне виконання особою освітньої програми, що є підставою для присудження відповідного ступеня вищої освіти:
1) молодший бакалавр;
2) бакалавр;
3) магістр;
4) доктор філософії/доктор мистецтва.
Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту», молодший бакалавр - це освітній або освітньо-професійний ступінь, що здобувається на початковому рівні (короткому циклі) вищої освіти і присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньої програми, обсяг якої становить 120 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня молодшого бакалавра на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Особа має право здобувати ступінь молодшого бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
Згідно з ч. 4 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту», бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Особа має право здобувати ступінь бакалавра за умови наявності в неї повної загальної середньої освіти.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону України «Про вищу освіту», магістр - це освітній ступінь, що здобувається на другому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти (науковою установою) у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти відповідної освітньої програми. Ступінь магістра здобувається за освітньо-професійною або за освітньо-науковою програмою. Обсяг освітньо-професійної програми підготовки магістра становить 90-120 кредитів ЄКТС, обсяг освітньо-наукової програми - 120 кредитів ЄКТС. Освітньо-наукова програма магістра обов`язково включає дослідницьку (наукову) компоненту обсягом не менше 30 відсотків.
Особа має право здобувати ступінь магістра за умови наявності в неї ступеня бакалавра.
У відповідності з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про вищу освіту», атестація - це встановлення відповідності результатів навчання (наукової або творчої роботи) здобувачів вищої освіти вимогам освітньої програми та/або вимогам програми єдиного державного кваліфікаційного іспиту.
Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про вищу освіту», атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи).
Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.
Атестація осіб на першому (бакалаврському) та/або другому (магістерському) рівнях вищої освіти може включати єдиний державний кваліфікаційний іспит, що проводиться за спеціальностями та в порядку, визначеними Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту», документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту», встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями:
диплом молодшого бакалавра;
диплом бакалавра;
диплом магістра;
диплом доктора філософії/доктора мистецтва.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту», невід`ємною частиною диплома молодшого бакалавра, бакалавра, магістра, доктора філософії/доктора мистецтва є додаток до диплома європейського зразка, що містить структуровану інформацію про завершене навчання. У додатку до диплома наводиться інформація про результати навчання особи, освітні компоненти, отримані оцінки і здобуту кількість кредитів ЄКТС, а також відомості про національну систему вищої освіти України.
Інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти (ч. 10 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту»).
Статтею 8 Закону України «Про вищу освіту» визначено, що засади функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти визначаються законодавством. Інформація про здобувачів освіти та працівників закладів вищої освіти, що міститься у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, надається безоплатно центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, для використання у статистичних цілях.
VI. Оцінка суду
Аналіз наведених правових норм дає змогу дійти висновку, що особа вважається такою, яка здобула певний рівень освіти та набула знань і навичок, що відповідають такому рівню, у разі завершення нею навчання за відповідною освітньо-кваліфікаційною програмою, виконання необхідного обсягу відповідної освітньої програми та проходження атестації, після чого особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію, видається документ про вищу освіту. 
Спірним у цій справі є питання послідовності здобуття позивачем освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», та правомірність формування довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО у контексті застосування пункту 1 частини третьої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. Відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Додатком 5 до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (далі - Порядок № 560), затверджено перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Вказаним переліком передбачено, що документами, що підтверджують право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторантів та осіб, зарахованих на навчання до інтернатури, є довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО, або довідка закладу освіти про зарахування на навчання до інтернатури та довідка закладу охорони здоров`я про місце роботи на посаді лікаря-інтерна.
Додатком 9 до Порядку № 560 затверджено форму довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО.
З урахуванням наведеного право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації мають також здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають освіту на рівні, що є вищим за рівень раніше здобутої освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту».
При цьому, документом, що підтверджує право на відстрочку для здобувачів професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають освіту на рівні, що є вищим за рівень раніше здобутої освіти, у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», є довідка про здобувача освіти, сформована в ЄДЕБО.
Як встановлено судом, позивач отримав Довідку від 05.11.2024 № 489716 про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти, у якій зазначено про порушення ним послідовності здобуття освіти відповідно до частини другої статті 10 Закону України «Про освіту».
При цьому у зазначеній довідці вказано, що позивач:
- 01.06.2012 отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту серії НОМЕР_2 , видане Червонопрапорською загальноосвітньою школою І-ІІ ступенів Веселинівської районної ради Миколаївській області;
- 01.06.2014 отримав атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_3 , виданий Ставківською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Веселинівської районної ради Миколаївській області; 
- 30.06.2018 отримав Диплом молодшого спеціаліста серії НОМЕР_4 , виданий Відокремленим структурним підрозділом Одеського коледжу комп`ютерних технологій Одеського державного екологічного університету;
- 30.06.2021 отримав Диплом бакалавра серії НОМЕР_1 , виданий Одеським державним екологічним університетом.
Вирішуючи спір, досліджуючи питання щодо дотримання позивачем послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», суд зазначає наступне. 
30.06.2021 року позивач отримав Диплом серії НОМЕР_1 , про те, що у 2021 році він закінчив Одеський державний екологічний університет за спеціальністю 183 «Технології захисту навколишнього середовища» та здобув кваліфікацію за освітнім ступенем бакалавр.
01.09.2021 року позивач наказом №129-с по Одеському державному екологічному університету від 12.08.2021 року був зарахований на денну форму навчання для здобуття освітнього рівня «магістр», спеціальність « 183 Технології захисту навколишнього середовища».
Згідно з Довідкою від 13.11.2024 року №07/24, яка виготовлена на факультеті гідрометеорології і екології Одеського національного університету імені І.І. Мечникова, який є правонаступником Одеського Державного екологічного університету, який реорганізований, позивач був відрахований із ОДЕКУ з 24.11.2023 р., як такий що закінчив теоретичний курс навчання та не атестований ДЕК, наказ № 249-с від 24.11.2023 р.
Як вже було зазначено судом, згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про вищу освіту», атестація осіб, які здобувають ступінь молодшого бакалавра, бакалавра чи магістра, здійснюється екзаменаційною комісією, до складу якої можуть включатися представники роботодавців та їх об`єднань, відповідно до положення про екзаменаційну комісію, затвердженого вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи).
Заклад вищої освіти на підставі рішення екзаменаційної комісії присуджує особі, яка успішно виконала освітню програму на певному рівні вищої освіти, відповідний ступінь вищої освіти та присвоює відповідну кваліфікацію.
Атестація осіб на першому (бакалаврському) та/або другому (магістерському) рівнях вищої освіти може включати єдиний державний кваліфікаційний іспит, що проводиться за спеціальностями та в порядку, визначеними Кабінетом Міністрів України.
За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про вищу освіту», документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.
Як висновував Верховний Суд у постанові від 29.10.2025 у справі № 200/5372/24, Закон «Про вищу освіту» передбачає, що після успішного виконання освітньої програми та проходження атестації особі присуджується відповідний ступінь (зокрема бакалавр) і видається диплом. З моменту отримання диплома вважається, що особа завершила навчання і здобула вищу освіту відповідного рівня.
Крім того, Верховний Суд висновував, що якщо особа була відрахована до його здобуття і не отримала диплома, продовження навчання на цьому рівні в іншому закладі не є повторним здобуттям освіти і не порушує послідовність її здобуття, передбачену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту».
Тобто, у зв`язку з відрахуванням з 24.11.2023 р. без проходження атестації, позивач вважається таким, що не здобув вищої освіти на другому (магістерському) рівні.
На факт незавершеності здобуття позивачем вищої освіти на другому (магістерському) рівні безумовно вказують також відомості з ЄДЕБО (щодо позивача), згідно з якими у ЄДЕБО відсутній документ про вищу освіту за ступенем магістр.
Отже, вказані факти не можуть свідчити про здобуття позивачем відповідного рівня освіти за освітнім ступенем магістр у зв`язку з незавершеністю процесу здобуття освіти.
У подальшому, наказом ректора Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова від 30.08.2024 року №22-04, ОСОБА_1 зарахований з 01.09.2024 року на 1 курс магістратури денної форми навчання, що підтверджується цим наказом та довідкою відділу кадрів Одеського національного університету імені І.І. Мечникова від 24.12.2024 року №18-BK-567/c.
За таких обставин, суд вважає, що послідовність здобуття позивачем освіти у зв`язку зі вступом на 1 курс магістратури денної форми навчання Одеського національного університету імені І.І. Мечнікова, згідно з наказом ректора від 30.08.2024 року №22-04, відповідає положенням частини другої статті 10 Закону України «Про освіту», оскільки позивач здобуває другий (магістерський) рівень вищої освіти, який є вищим за раніше здобутий ним перший (бакалаврський) рівень вищої освіти (Диплом бакалавра серії НОМЕР_1 , виданий Одеським державним екологічним університетом 30.06.2021). 
З урахуванням наведених обставин справи та їх оцінки, суд вважає, що відповідач дійшов помилкового висновку, що позивач порушив послідовність здобуття рівнів освіти, визначену частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» з тих підстав, що він уже здобував освіту за рівнем магістр, отримував необхідні освітні послуги, оскільки, як вже було зазначено, позивач був відрахований 24.11.2023 р. без проходження атестації. Натомість, основним критерієм є завершеність попереднього етапу навчання та здобуття певного рівня освіти, що має підтверджуватись відповідним документом про освіту.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 25.11.2025 у справі № 160/34591/24.
Отже, є обґрунтованими та підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дії Міністерства освіти і науки України, пов?язані із вжиттям організаційних заходів щодо забезпечення функціонування ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №489716 від 05.11.2024 року відображалися відомості про порушення ОСОБА_1 послідовності навчання.
Щодо питання внесення інформації про здобувача освіти до ЄДЕБО, суд зазначає таке.
Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, яке затверджене наказом МОН України від 08.06.2018 № 620, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.10.2018 за № 1132/32584 (далі - Положення № 620).
Зазначене Положення розроблено відповідно до статті 74 Закону України «Про освіту» з метою визначення порядку функціонування ЄДЕБО в галузі освіти як автоматизованої системи збирання, оброблення, зберігання та захисту інформації щодо здобувачів освіти, суб`єктів освітньої діяльності, що формується (створюється) та використовується для забезпечення потреб фізичних та юридичних осіб. Такі приписи містяться у абзаці першому пункту 1 розділу I вказаного Положення.
У абзаці четвертому пункту 2 розділу I цього ж Положення № 620 наведений перелік уповноважених суб`єктів, а саме: розпорядник ЄДЕБО, технічний адміністратор ЄДЕБО, державні органи, органи управління у сфері освіти, Державна служба якості освіти України, Національне агентство із забезпечення якості вищої освіти, Український центр оцінювання якості освіти, суб`єкти освітньої діяльності, підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління розпорядника ЄДЕБО, інші особи, яким надається доступ до ЄДЕБО або окремих її складових у порядку та обсягах, визначених законодавством.
Власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є МОН України, технічним адміністратором - державне підприємство «Інфоресурс» (далі - ДП «Інфоресурс»), що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО. Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО (пункт 5 розділу I Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти).
Згідно зі змістом приписів підпункту 5 пункту 2 розділу ІІ Положення № 620 ЄДЕБО функціонує з метою забезпечення, зокрема, формування, реєстрації та обліку інформації для видачі суб`єктами освітньої діяльності документів у сферах, у тому числі вищої освіти.
Уповноважений суб`єкт має доступ до інформації, внесеної або сформованої ним в ЄДЕБО, а також до інформації, доступ до якої передбачений відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО, що передбачено пунктом 12 розділу III цього Положення.
Відповідно до норм, що містяться у підпунктах 1, 3 та 6 пункту 1 розділу IV Положення № 620 розпорядник ЄДЕБО як уповноважений суб`єкт виконує, зокрема, такі основні функції: вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО.
Суб`єкти ж освітньої діяльності та їх територіально відокремлені структурні підрозділи (відокремлені підрозділи), що надають освітні послуги у сфері, зокрема, вищої освіти, відповідно до пункту 8 розділу IV Положення № 620 уповноважені: вносити до ЄДЕБО та підтримувати в повному, актуальному та достовірному стані інформацію за переліком, визначеним у відповідних пунктах Положення; підтверджувати зазначену в ЄДЕБО інформацію про себе один раз на рік, якщо інше не визначено розпорядником ЄДЕБО; здійснювати в ЄДЕБО інші дії у порядку та обсягах, передбачених відповідно до законодавства розпорядником ЄДЕБО.
З огляду на вищевказані норми Положення № 620, слід дійти висновку, що формування інформації з ЄДЕБО для видання документів у сферах, зокрема, вищої освіти здійснюється автоматизовано з використанням програмного забезпечення, вимоги до якого встановлює Міносвіти як розпорядник зазначеної системи, який також є володільцем вказаної інформації та має повний доступ до неї як уповноважений суб`єкт.
При цьому за змістом пункту 2 розділу IV Положення про ЄДЕБО забезпечення функціонування ЄДЕБО здійснюється технічним адміністратором системи в порядку, визначеному Міносвіти як розпорядником ЄДЕБО, у тому числі й стосовно здійснення заходів із технічного і технологічного забезпечення ЄДЕБО, створення, модернізації і супроводження її програмного забезпечення.
Суб`єкти ж освітньої діяльності та їх територіально відокремлені структурні підрозділи (відокремлені підрозділи), що надають освітні послуги у сфері, зокрема, вищої освіти не мають повноважень на встановлення вимог до програмного забезпечення ЄДЕБО та зміни технічних параметрів й алгоритмів його функціонування.
Це означає, що заклад освіти, в якому станом на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин навчається позивач, в силу своїх повноважень в ЄДЕБО, не має технічної можливості для формування та видачі позивачу довідки з іншим, аніж у спірних відносинах змістом відомостей щодо поточного здобуття освіти, порушення або непорушення послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», оскільки такий документ формується автоматично з використанням засобів програмного забезпечення, вимоги до якого визначає МОН України.
Саме дії щодо формування довідки з ЄДЕБО й оскаржує позивач у справі, що розглядається. 
Суд враховує, що хоча формування довідки з ЄДЕБО й здійснюється автоматично у цій системі, однак порядок вчинення таких дій визначається безпосередньо МОН України шляхом забезпечення функціонування ЄДЕБО і встановлення вимог до апаратного та програмного забезпечення вказаної системи. Тобто формування довідки про здобувача освіти є результатом виконання вказаним Міністерством закріплених за ним у законі повноважень. Це ж Міністерство є володільцем усієї інформації, яка міститься в ЄДЕБО, має повний доступ до неї та не позбавлене технічної можливості і повноважень сформувати довідку про здобувача освіти з дотриманням вимог законодавства.
На підставі аналізу вищевказаного нормативного регулювання, суд вважає, що саме МОН України та технічний адміністратор ДП «Інфоресурс» мають повноваження щодо внесення змін до ЄДЕБО про наявність чи відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», натомість навчальний заклад, в якому навчається позивач, виконує лише технічну функцію, оскільки довідка формується автоматично на підставі даних ЄДЕБО, а тому позовні вимоги в цій частині також є підставними та обґрунтованими.
Аналогічний висновок у подібних правовідносинах викладений у постановах Верховного Суду від 29.10.2025 у справі № 200/5372/24, від 25.11.2025 у справі № 160/34591/24.
VII. Висновок суду.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( ч. 2 ст. 77 КАС України).
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
VIII. Розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1211,20 грн., де 1211,20 грн. - ставка судового збору сплачена позивачем за звернення до суду із цим позовом.
Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд
вирішив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ 38621185) за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Державного підприємства «Інфоресурс» (вул.Олександра Довженка, буд. 3, м.Київ, 03057, код ЄДРПОУ 37533381) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити. 
Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України, пов?язані із вжиттям організаційних заходів щодо забезпечення функціонування ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №489716 від 05.11.2024 року відображені відомості про порушення ОСОБА_1 послідовності навчання.
Зобов?язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до ЄДЕБО, за яких у Довідці про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти щодо ОСОБА_1 у колонці «На підставі даних, що містяться у Єдиній державній електронній базі з питань освіти, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту» - вказати «Так, не порушує».
Стягнути з Міністерства освіти і науки України (просп. Берестейський, 10, м. Київ, 01135, код ЄДРПОУ 38621185) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.). 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна