Справа № 931/784/25
Провадження № 2-о/931/2/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Безп`ятко О.І.,
присяжних: Андрійчук В.А., Барановського О.П.,
з участю секретаря судового засідання – Левчук О.В.,
представника заявника – ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),
заінтересованої особи – ОСОБА_2 ,
представника заінтересованої особи Міністерства оборони України – Тіщенка А.В. (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: Володимирський районний нотаріальний округ, Локачинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_4 , Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку,
в с т а н о в и в:

14 жовтня 2025 року від ОСОБА_3 надійшла до суду заява про оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку. Заяву мотивує тим, що її син, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в ЗСУ на посаді гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти та виконував бойові (спеціальні) завдання в смузі оборони оперативного тактичного угрупування «Соледар». Під час виконання бойового завдання 12 лютого 2024 року перестав виходити на зв`язок, його місце перебування було невідомим, у зв`язку із чим 15.02.2024 року вона звернулась в правоохоронні органи, внаслідок чого по даному факту 15.02.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості № 12024030510000165 за статтею ч.1 ст. 115 КК України. 14 лютого 2024 року їй надійшло сповіщення про те, що її син ОСОБА_6 безвісти зник за надзвичайних обставин під час виконання бойового завдання по відбиттю агресії російської федерації 12.02.2024 року поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області. Зазначає, що також отримала від військової частини матеріали службового розслідування, за результатами якого встановлено наступне: вважати безвісти зниклим за особливих обставин гранатометника 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 (колишня назва НОМЕР_2 ) молодшого сержанта ОСОБА_6 , до часу встановлення інших фактів. Вважати, що вищевказана подія сталась 12.02.2024 року, в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області, під час виконання військових обов`язків, в районі бойових дій, пов`язана із захистом Батьківщини, не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння. Вказує, що оголошення її сина ОСОБА_6 загиблим є необхідним для реалізації її особистих та майнових прав, а також членів сім`ї військовослужбовця, а саме для оформлення спадщини та отримання виплат, передбачених ст. 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий військовослужбовців та членів їх сімей" та Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.
Просить оголосити військовослужбовця ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 , загиблим ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання військового обов`язку по захисту держави України в російсько-українській війні.
Ухвалою судді Локачинського районного суду Волинської області від 17 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено заяву до розгляду на 19 листопада 2025 року.
04 листопада 2025 року від представника Міністерства оборони України – Тіщенка А.В. надійшли письмові пояснення, у яких зазначає, що відповідно до матеріалів справи, обставиною, яка дає підстави стверджувати, що ОСОБА_6 пропав безвісти за обставин, які загрожували йому смертю або дають підстави припустити його загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом є акт службового розслідування військової частини НОМЕР_1 . Тобто всією можливою інформацію щодо ОСОБА_6 – володіє командування військової частини НОМЕР_1 . До справи не були долучені відповіді стосовно наявності відомостей про можливе перебування ОСОБА_6 в полоні (оскільки ймовірно такі відомості невитребувано). Зниклий безвісті за особливих обставин входив до особового складу військової частини НОМЕР_1 , яка в свою чергу входить до складу Збройних Сил України, які підпорядковані Міністерству оборони України, яке здійснює забезпечення, військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України. Таким чином, Міністерство оборони України здійснює забезпечувальну діяльність Збройних Сил України, а не здійснює безпосереднє керівництво ними і не може володіти інформацією щодо зазначеного військовослужбовця. У своїх поясненнях покликається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 по справі №755/11021/22 та наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376, яким був затверджений новий Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасового окупованих РФ. Просить у задоволенні заяви ОСОБА_3 про оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку – відмовити (а.с 68-72)
Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Заінтересована особа ОСОБА_4 , яка також діє в інтересах малолітньої ОСОБА_5 , в судове засідання не прибула, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.
Представник військової частини НОМЕР_1 у судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу (а.с. 156). 27 жовтня 2025 року від представника військової частини НОМЕР_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі за наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 61).
Представник заінтересованої особи Локачинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки до електронного кабінету в підсистемі "Електронний суд". 30.01.2026 від представника надійшла заява про розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення заяви.
Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі заявника та заінтересованих осіб.
У судовому засіданні 08.01.2026 заявник ОСОБА_3 підтримала свою заяву з підстав зазначених у ній, просила її задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_6 є її сином та приїхав у 2023 році з Польщі захищати Україну, підписавши контракт. Батько ОСОБА_7 загинув у 2014 році в АТО. 10-11 лютого 2024 року ввечері ОСОБА_7 зателефонував до неї та повідомив, що йде на бойове завдання, тому 3-4 дні може бути без зв`язку. 12 лютого 2024 року командир частини повідомив, що її син зник безвісти під час виконання бойового завдання. Через день надійшло офіційне сповіщення, що її син ОСОБА_6 зник безвісти. Побратими сина повідомили, що на позицію прилетів дрон, ОСОБА_7 присипало землею, він не відзивався. Потім за допомогою дрона побачили тіло, однак забрати його не було змоги, так як позицію захопили. Так вона дізналася, що син загинув. Весь цей час вони шукали ОСОБА_7 всіма можливими методами, однак жодних даних, що він живий чи у полоні – немає.
Представник заявника адвокат Руденко Г.А. підтримала заяву та просила її задовольнити, з підстав, зазначених у ній. Наголосила, що є всі законні підстави визнати ОСОБА_6 таким , що загинув під час час виконання військового обов`язку, відомості про самовільне залишення частини, добровільну здачу чи захоплення в полон, дезертирство під час несення служби відсутні.
Представник заінтересованої особи Локачинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Глум Л. у судовому засіданні 08.01.2026 не заперечувала щодо задоволення заяви.
Заінтересована особа ОСОБА_4 підтримала подану заяву, просила задовольнити та зазначила, що її чоловік ОСОБА_6 добровільно пішов на військову службу після народження доньки. ІНФОРМАЦІЯ_3 розмовляла з ним по відеозв`язку перед виходом на бойове завдання, а ІНФОРМАЦІЯ_2 їй повідомили, що її чоловік ОСОБА_6 загинув, тіло лежить в полі, можливості забрати його немає через активні бойові дії. 
Представник Міністерства оборони України – Тіщенко А.В. у судовому засіданні при вирішенні заяви поклався на розсуд суду, з врахуванням поданих письмових пояснень. Звернув увагу, що в Акті розслідування не зазначено, що ОСОБА_6 отримав травми несумісні із життям. Згідно наказу №376 від 21.02.2025 року село Іванівське перебуває в тимчасовій окупації з 19 лютого 2025 року, активні бойові дії велись з 24.02.2022 по 18.02.2025.
Допитана в якості свідка ОСОБА_2 суду показала, що її брат ОСОБА_6 у липні 2023 року добровільно вступив у лави ЗСУ у віці 21 рік, проходив навчання і з січня 2024 року його відправили на передову, що ускладнило з ним спілкування. Однак, 11 лютого 2024 року брат по телефону повідомив, що йде з побратимами на бойове завдання, тому зв`язку із ним може не бути 3-4 дні. Наступного дня матері подзвонив командир та повідомив, що ОСОБА_6 зник безвісти при виконанні бойового завдання, а 14.02.2025 додому принесли офіційне сповіщення. Побратим, який був з братом на завданні повідомив, що ОСОБА_7 загинув від дрона, тіло не можуть забрати через часті обстріли та висловив свої співчуття з приводу загибелі ОСОБА_7 .
Заслухавши пояснення заявника та заінтересованих осіб, свідка, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Новий Загорів Локачинського району Волинської області, його батьком є ОСОБА_8 , матір`ю – ОСОБА_3 , що підтверджується копіями Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26 грудня 2001 року та копією паспорта громадянина України, документ № НОМЕР_4 від 08.09.2021 року (а.с. 9, 13).
23 серпня 2023 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 укладено шлюб, який зареєстровано Локачинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилося на « ОСОБА_10 », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 22 серпня 2023 року (а.с. 11).
ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_6 та ОСОБА_4 народилася дочка – ОСОБА_5 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 від 27 жовтня 2023 року (а.с. 12).
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 15 лютого 2024 року за заявою потерпілої ОСОБА_3 зареєстровано кримінальне провадження № 12024030510000165 за ч.1 ст.115 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець у військовому званні молодший сержант, гранатометник механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти ВЧ НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 , під час виконання обов`язків військової служби, у бойовій обстановці в результаті ворожого обстрілу, в ході виконання бойових завдань у складі Збройних сил України, залучених до відсічі та стримування збройної агресії рф, перебуваючи в районі населеного пункту Іванівське, Бахмутського району, Донецької області, зник безвісти (а.с. 14).
Сповіщенням сім`ї № 10 ІНФОРМАЦІЯ_6 від 14 лютого 2024 року № 1/548 повідомлено ОСОБА_3 , що її син, молодший сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , безвісті зник за надзвичайних обставин під час виконання бойового завдання по відбиттю агресії російської федерації 12 лютого 2024 року поблизу населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області. Під час проходження військової служби військовослужбовець ОСОБА_6 зарекомендував себе виключно з позитивної сторони, сумлінно виконував військові накази і був зразком для захисників Батьківщини (а.с. 15).
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 13.02.2024 року № 59 доручено провести службове розслідування, з метою уточнення причин і умов безвісті зникнення за особливих обставин військовослужбовця молодшого сержанта ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання (а.с. 22).
У акті службового розслідування, затвердженого командиром військової частини НОМЕР_2 полковником ОСОБА_11 22 лютого 2024 року, зазначено, що 12.10.2023 ОСОБА_6 був зарахований до військової частини НОМЕР_2 , наказом №289 командира військової частини НОМЕР_2 . 24.01.2024 наказом №24 (по стройовій частині) молодший сержант ОСОБА_6 призначений на посаду – гранатометник 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 . Відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.02.2024 №55дск, особовому складу механізованої роти було наказано: 12.02.2024 перейти до оборонного бою на позиціях відділення, з метою не допустити просування противника з напрямку садові ділянки, перехрестя вулиць в Іванівське. 
Згідно рапорту тво командира механізованої роти від 12.02.2024, молодшого лейтенанта ОСОБА_12 : 11.02.2024 о 12:20 год, під час бойового завдання по відбиттю військової агресії російської федерації, знаходячись в районі бойової позиції «Коршун» біля н.п. Іванівське, Бахмутського району Донецької обл., зник зв`язок із молодшим сержантом ОСОБА_6 . Евакуювати з позиції не має можливості у зв`язку із активними бойовими діями в районі, та діями ворожої артилерії та безпілотної авіації.
У Журналі бойових дій том №20, згідно запису 11.02.2024 вказано, що ПВ «Коршун», півд.ок. Іванівське, група у складі ОСОБА_6 веде оборонний бій з метою не допустити прориву противника, о 12.20 год. зв`язок відсутній. 12.02.2024 ПВ «Коршун» ведеться оборонний бій, мл. сержант ОСОБА_6 . 400. Місце, час події та факт зникнення ОСОБА_6 підтверджено поясненнями свідків –військовослужбовців ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а також, що ОСОБА_6 під час виконання бойового завдання перебував у засобах індивідуального захисту, не перебував в стані наркотичного або алкогольного сп`яніння.
В акті також зазначено, що стверджувати про факт загибелі, а також місце перебування молодшого сержанта ОСОБА_6 , не представляється можливим в зв`язку з тим, що місце де востаннє ОСОБА_6 виконував військові обов`язки перебуває під вогневим контролем ворога. У зв`язку з тим, що станом на дату складення цього акту службового розслідування відсутнє документальне підтвердження того, що ОСОБА_6 , який зник безвісти, помер та/або відсутнє рішення суду про оголошення останнього померлим, є всі підстави вважати молодшого сержанта ОСОБА_6 зниклим безвісти за особливих обставин (а.с. 16-18).
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з основної діяльності) від 22.02.2024 року № 33, вважається безвісти зниклим за особливих обставин гранатометник 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до часу встановлення інших фактів. Вважається, що вищевказана подія сталась 12.02.2024 року, в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області, під час виконання військових обов`язків, в районі бойових дій, пов`язана із захистом Батьківщини, не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (а.с. 19).
Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_2 від 21 березня 2024 року молодший сержант ОСОБА_6 дійсно з 15.10.2023 року по 16.10.2023 року, з 06.11.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Луганській та Харківській областях, на підставі бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №394 від 13.10.2023 року, бойового розпорядження командира в/ч НОМЕР_2 №657 від 27.10.2023 року, бойового наказу командира військової частини НОМЕР_2 №14/11/23 від 05.11.2023 року (а.с. 21).
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20251008-1577 від 08.10.2025 року, Володимирським районним відділом поліції ГУНП у Волинській області внесено відомості про кримінальне провадження № 120240305100000165 від 16.02.2024 року стосовно ОСОБА_6 , як особи зниклої (виявленої) на території бойових дій (під час воєнних дій), дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 13.03.2024 (а.с. 23-24).
Із долученої переписки ОСОБА_2 з побратимом зниклого брата вбачається, що ОСОБА_6 шукали, однак він загинув, його тіло бачили з дрона, але забрати поки нема змоги (а.с. 113-114)
Із виписки з реєстру оборонців України, які перебувають в полоні держави-агресора, наданої ДП «Український національний центр розбудови миру» Міністерства розвитку громад та територій України №06-04/47919 від 15.12.2025, вбачається, що інформація про перебування ОСОБА_6 в полоні відсутня (а.с. 115) 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.
Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України).
Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України «Про оборону України»).
Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті.
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи.
Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23.
Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
З огляду на викладене, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України).
Подібні висновки зроблені у постановах Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22 (провадження № 61-7094св23) та від 13 березня 2024 року у справі № 204/724/23 (провадження № 61-16728св23).
У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22, від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.
Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.
Суд зауважує, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у ч. 2 ст. 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.
Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою.
Водночас ч. 2 ст. 20 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи.
У цій справі матеріалами службового розслідування підтверджується, що молодший сержант ОСОБА_6 12 лютого 2024 року в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області, під час виконання бойового завдання у складі сил та засобів ПВ «Коршун», при виконанні бойового завдання щодо захисту територіальної цілісності та суверенітету України, відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 11.02.2024, внаслідок ворожого обстрілуартилерії та безпілотної авіації, зник безвісти.
З урахуванням приписів ст. 46 ЦК України, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини з достатньою вірогідністю підтверджують загибель під час виконання бойового завдання у вказаному районі воєнних (бойових) дій сина заявниці та існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_6 загиблим (померлим) під час виконання військового обов`язку із захисту Батьківщини ІНФОРМАЦІЯ_3 в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області.
Згідно з п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.
Докази, які долучені до заяви про оголошення фізичної особи померлою, не містять жодних суперечностей щодо обставин зникнення військовослужбовця ОСОБА_6 , дають можливість зробити вірогідне припущення про його смерть під час виконання бойового завдання ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Іванівське Бахмутського району району Донецької області.
У своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Так, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 березня 2025 року за № 380/43786, с. Іванівське Бахмутської міської територіальної громади Бахмутського району Донецької області знаходиться під тимчасовою окупацією російської федерації з 19 лютого 2025 року, активні бойові дії велись з 24.02.2022 по 18.02.2025.
При цьому судом взято до уваги, що як було встановлено службовим розслідуванням за фактом зникнення безвісти молодшого сержанта ОСОБА_6 , безпосереднім місцем бойового зіткнення з ворогом, при якому зник безвісти ОСОБА_6 , є населений пункт Іванівське Бахмутського району Донецької області, який після завершення бойового зіткнення залишився під контролем ворога.
З моменту вказаної події та закінчення активних бойових дій до моменту звернення до суду (14.10.2025) з цією заявою минуло більше шести місяців.
Від встановлення факту загибелі військовослужбовця під час виконання бойового завдання внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація спадкових прав, а також особистих майнових та немайнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця.
Верховний Суд у постанові від 05 грудня 2022 року у справі № 490/6057/19-ц виклав правовий висновок, що встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення обставин, при яких загинув військовослужбовець при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявників як членів сім`ї загиблого військовослужбовця.
За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального й процесуального права, суд дійшов висновку про те, що існують достатні підстави, підтверджені належними доказами, для оголошення ОСОБА_6 померлим, заявлені вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.
Крім того, суд встановив, що загибель ОСОБА_6 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в населеному пункту Іванівське Бахмутського району Донецької області під час його безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в районі ведення бойових дій.
При цьому суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що згідно ст. 309 ЦПК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо буде одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою.
Керуючись статтями 77-80, 82, 263-265, 268, 273, 293, 294, 305-309, ЦПК України, ст.ст. 46, 47 ЦК України, суд
у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_3  задовольнити.
Оголосити померлим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця села Новий Загорів Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області, паспорт № НОМЕР_4 виданий 08 вересня 2021 року, РНОКПП НОМЕР_7 .
Датою смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця села Новий Загорів Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області вважати ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцем смерті населений пункт ІванівськеБахмутського району Донецької області.
Вважати, що загибель ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянина України, уродженця села Новий Загорів Володимирського (колишнього Локачинського) району Волинської області настала під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі військової частини НОМЕР_1 (7296).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Учасники справи:
Заявник: ОСОБА_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_8 .
Заінтересовані особи: 
Володимирський районний нотаріальний округ, адреса місцезнаходження: 45500, селище Локачі, вул. Миру, 26, Володимирський район, Волинська область;
Локачинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Володимирському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса місцезнаходження: 45500, селище Локачі, вул. Героїв Майдану, 1, Володимирський район, Волинська область, код ЄДРПОУ 26038968;
ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП – НОМЕР_9 ;
ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_10 ;
ОСОБА_5 , законним представником якої є ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП – НОМЕР_11 ;
Міністерство оборони України, адреса місцезнаходження: 03049, м. Київ, проспект Повітряних сил, 6, код ЄДРПОУ 00034022;
Військова частина НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 .

Повний текст рішення складено 03.02.2026 року.

Суддя Локачинського районного суду О.І. Безп`ятко

Присяжні: В.А. Андрійчук

О.П. Барановський