ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2611/25 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Міністерства оборони України (далі – Міноборони), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_3 ), Військова частина НОМЕР_1 (далі – ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування протокольного рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі – Комісія Міноборони) № 276/168 від 22.11.2024 в частині невиплати іншої 1/2 частини одноразової грошової допомоги 15000000 грн в сумі 7500000 грн, та зобов`язання Міноборони України призначити і виплатити іншу 1/2 частини одноразової грошової допомоги в сумі 7500000 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення сім`ї № 108 (вих. № 5860 від 17.10.2023) про те, що її син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер від поранень, отриманих під час мінометного обстрілу поблизу АДРЕСА_1 , виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність.
Згідно із витягом з протоколу засідання Комісії Міноборони № 276/168 від 22.11.2024 вирішено призначити одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова № 168) матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 07.10.2023 у період дії воєнного стану, солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 24.10.2023 та витягу ВЛК від 15.05.2024 № 981 – в розмірі 1/2 частини 1500000 грн, в сумі 7500000 грн, про що позивача було повідомлено листом Міноборони від 06.12.2024 № 220/13/вихЗВГ/ НОМЕР_3 , листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.12.2024 № 12497.
Листом від 27.12.2024 № 13186 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що документ, який би свідчив про смерть батька загиблого, або який би підтверджував його російське громадянство не наданий, тому за батьком загиблого ОСОБА_2 залишається право на отримання1/2 частини одноразової грошової допомоги.
Позивач не погоджується із рішенням Комісії Міноборони № 276/168 від 22.11.2024 в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги з тих підстав, що інших членів сім`ї, які б відповідали критеріям Постанови № 168, не має, а батько загиблого солдата – ОСОБА_3 постійно проживає в РФ, тому не має права на отримання 1/2 частини одноразової грошової допомоги.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.03.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 91).
В поданому до суду відзиві на позовну заяву (а. с. 97-102) представник відповідача Матяшук В.К. позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні.
Вказує, що Комісією Міноборони позивачці на підставі її заяви було призначено одноразову грошову допомогу в розмірі1/2 частини 7500000 грн, оскільки в загиблого сина позивачки є батько, тому залишилася не розподіленою одна частка одноразової грошової допомоги на батька загиблого. При цьому, від ОСОБА_3 заяви про відмову від одноразової грошової допомоги ні до ІНФОРМАЦІЯ_7 (далі – ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ні до Комісії Міноборони не надходили, а позивачкою не надано належних та об`єктивних доказів того, що ОСОБА_3 є громадянином РФ.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.04.2025 залучено до участі у справі № 140/2611/25 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 119-120).
В поданих до суду поясненнях (а. с. 125-127) третя особа ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив, що позивач не надала документ, який свідчив би про смерть батька загиблого військовослужбовця, або який би підтверджував його російське громадянство, тому за батьком загиблого ОСОБА_2 залишається право на отримання 1/2 частини одноразової грошової допомоги, а оскаржуване рішення Комісії Міноборони № 276/168 від 22.11.2024 повністю відповідає вимогам законодавства.
Позивач подала відповідь на пояснення третьої особи та на відзив на позовну заяву (а. с. 155-167, 186-204), у яких позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Витребувано у Державної міграційної служби України (далі – ДМС України) інформацію про належність до громадянства України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та місце реєстрації його проживання в Україні (а. с. 183-184).
Листом від 16.05.2025 № 6.5-5891/6-25 Департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, на виконання ухвали суду від 05.05.2025 про витребування доказів, повідомив, що за інформацією територіальних органів ДМС України (крім ГУДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь, та окремих територіальних підрозділів ГУДМС України в Донецькій області та УДМС України в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження, і територіальних підрозділів ДМС, які знаходяться на територіях, де ведуться активні бойові дії) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не значиться (а. с. 219).
Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило. 
Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 (змінила прізвище з ОСОБА_4 на ОСОБА_5 у зв`язку із укладенням 17.01.1987 шлюбу) є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 72), витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 29.01.2025 (а. с. 73-74), свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 (а. с. 78), свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 111). 
Позивач отримала від ІНФОРМАЦІЯ_4 сповіщення сім`ї № 108 (вих. № 5860 від 17.10.2023) про те, що її син, солдат ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 помер від поранень, отриманих під час мінометного обстрілу поблизу н.п. Новоандріївка Запорізької обл., відданий військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу і незалежність (а. с. 31).
ІНФОРМАЦІЯ_3 направив командиру ВЧ НОМЕР_1 лист від 13.11.2023 № 6469 про надання документів на загиблого солдата ОСОБА_2 для оформлення одноразової грошової допомоги та пенсії по втраті годувальника (а. с. 34-35).
13.06.2024 позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) ІНФОРМАЦІЯ_5 сина ОСОБА_2 (а. с. 113 зворот – 114).
Листом від 02.07.2024 № 4276 ІНФОРМАЦІЯ_6 скерував Департаменту соціального забезпечення Міноборони висновок з документами про виплату одноразової грошової допомоги матері ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок поранень, отриманих під час дії воєнного стану – ОСОБА_1 (а. с. 108-110).
Згідно із витягом з протоколу засідання Комісії Міноборони № 276/168 від 22.11.2024 вирішено призначити одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 Постанови № 168 матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 07.10.2023 у період дії воєнного стану, солдата ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), на підставі свідоцтва про смерть НОМЕР_2 від 24.10.2023 та витягу ВЛК від 15.05.2024 № 981 – в розмірі 1/2 частини 1500000 грн, в сумі 7500000 грн (а. с. 106), про що позивача було повідомлено листом Міноборони від 06.12.2024 № 220/13/вихЗВГ/ НОМЕР_3 (а. с. 41), листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.12.2024 № 12497 (а. с. 42).
19.12.2024 позивач звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою, у якій просила надати роз`яснення, кому було призначено 1/2 частини одноразової грошової допомоги (а. с. 43).
Листом від 27.12.2024 № 13186 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача, що документ, який би свідчив про смерть батька загиблого, або який би підтверджував його російське громадянство не наданий, тому за батьком загиблого ОСОБА_2 залишається право на отримання 1/2 частини одноразової грошової допомоги (а. с. 44).
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Згідно з пунктом 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі – Закон № 2011-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Пунктом 2 статті 16 Закону №2011-ХІІ встановлено перелік підстав, за наявності яких призначається і виплачується одноразова грошова допомога, зокрема, відповідно до підпункту 1 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
За приписами пункту 1 статті 16-3 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. У разі відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а також якщо одна із таких осіб у строк, встановлений пунктом 9 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання такої допомоги, у рівних частках. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону.
Відповідно до пунктів 6, 8 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. Якщо особа одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, та одноразової грошової допомоги або компенсаційної виплати, встановлених іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.
Коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначене статтею 16-1 Закону №2011-ХІІ, приписами пункту 1 якої визначено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
Згідно із пунктом 4 статті 16-1 Закону №2011-ХІІ до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать, зокрема: батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Пунктом 2 Постанови № 168 (в редакції, чинній на момент смерті ОСОБА_2 ) було установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.
Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.
В подальшому, до пункту 2 Постанови № 168 вносилися зміни, та за змістом чинної реакції пункту 2 Постанови № 168 одноразова грошова допомога не виплачується громадянам Російської Федерації або Республіки Білорусь та особам, які постійно проживають на територіях цих країн, особам, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі – Порядок № 975; у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2024 № 714).
Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Порядку № 975 (тут і надалі в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) одноразова грошова допомога призначається у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.
Пунктом 9 Порядку № 975 визначено, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 4 цього Порядку, належать: батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їх батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
За приписами пункту 20 Порядку № 975 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смертю) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти заяву кожної повнолітньої особи, яка має право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги.
У разі подання заяви в паперовій формі до неї додаються копії документів разом з оригіналами (для посвідчення цих копій), а у разі подання заяви засобами електронної пошти заява та копії документів подаються з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг.
Згідно із пунктом 23 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Відповідно до пункту 24 Порядку № 975 одноразова грошова допомога виплачується особі шляхом перерахування коштів уповноваженим органом на рахунок в установі банку, зазначеній одержувачем виплати. Якщо після призначення одноразової грошової допомоги за її одержанням звертаються інші особи, питання щодо розподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою або в судовому порядку між такими особами. За наявності спору між особами, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, або між особами і органами, уповноваженими призначати та здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, щодо права на призначення і виплату одноразової грошової допомоги та/або її розміру орган, уповноважений здійснювати виплату одноразової грошової допомоги, призупиняє її виплату до вирішення спору в судовому порядку та набрання судовим рішенням законної сили.
Спірним питанням у межах розгляду цієї справи є розмір призначеної позивачу ОСОБА_1 – матері ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги (1/2 частина від 15000000 грн в сумі 7500000 грн).
Аналіз наведених вище положень Закону № 2011-ХІІ та Постанови № 168 дає підстави дійти висновку, що право на отримання одноразової грошової допомоги, за відсутності інших членів сім`ї загиблих (померлих) військовослужбовців, мають у рівних частках батьки померлої особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її смерті, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.
З матеріалів справи видно, що оскаржуване рішення Міноборони, оформлене протоколом № 276/168 від 22.11.2024, в частині визначення розміру призначеної позивачу одноразової грошової допомоги мотивоване тим, що в сина позивачки ОСОБА_2 є батько ОСОБА_3 , інших членів сім`ї не має, тому і залишилася не розподіленою одна частка одноразової грошової допомоги на батька загиблого; від ОСОБА_3 заяви про відмову від одноразової грошової допомоги не надходило; позивачкою не надано документів, які б свідчили про смерть батька або який би підтверджував його російське громадянство.
Суд не погоджується із зазначеною позицією Міноборони та враховує таке.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а. с. 72) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження від 29.01.2025 (а. с. 73-74) ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_9 , його батьком є ОСОБА_3 , матір`ю – ОСОБА_6 .
Шлюб між батьками ОСОБА_2 – ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було розірвано 03.02.1981, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 , виданим Каршинським відділом РАЦС Кашкадарінської області (Узбецька РСР) (а. с. 77), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану (а. с. 75-76).
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.04.1993 позов ОСОБА_3 до ОСОБА_7 про звільнення від сплати аліментів залишено без задоволення. З тексту зазначеного рішення суду видно, що позов був обґрунтований тим, що рішенням Ярославського районного народного суду Ярославської області від 07.01.1981 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків на утримання сина ОСОБА_2 . На утриманні ОСОБА_3 знаходиться син ОСОБА_8 , 1977 р. н., який перебуває в іншому матеріальному забезпеченні, що зумовило подання позовної заяви (а. с. 79-80).
Відповідно до відомостей доповіді ІНФОРМАЦІЯ_11 про результати проведеної роботи щодо встановлення осіб, які можуть звернутися за ОГД від 02.07.2024 № 4273, щодо батька померлого ОСОБА_2 – ОСОБА_3 зазначено, що його місце проживання невідоме; зі слів матері, після розлучення батьків батько з сім`єю родинних відносин не підтримував, у виховані сина участі не брав, зв`язку з ним немає; за інформацією знайомих проживає у РФ, має російське громадянство, підтверджуючі документи відсутні (а. с. 109-110).
На запит суду надано відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру від 19.03.2025 № 1210366 про те, що за параметрами пошуку ОСОБА_3 особу не знайдено (а. с. 90).
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 05.05.2025 витребувано у ДМС України інформацію про належність до громадянства України ОСОБА_3 та місце реєстрації його проживання в Україні (а. с. 183-184).
Листом від 16.05.2025 № 6.5-5891/6-25 Департамент з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ДМС України, на виконання ухвали суду від 05.05.2025 про витребування доказів, повідомив, що за інформацією територіальних органів ДМС України (крім ГУДМС України в АР Крим, УДМС України в місті Севастополь, та окремих територіальних підрозділів ГУДМС України в Донецькій області та УДМС України в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження, і територіальних підрозділів ДМС, які знаходяться на територіях, де ведуться активні бойові дії) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , не значиться (а. с. 219).
З огляду на зазначені відомості, вирішити судом питання про залучення до участі у цій справі як третьої особи ОСОБА_3 не виявилося можливим.
При вирішенні спору суд також враховує наведені у тексті позовної заяви позивачки пояснення про те, що після розлучення з ОСОБА_3 вона разом з сином у 1981 році повернулася до м. Ківерці Волинської обл., тоді як ОСОБА_3 , після переведення його на військову службу до м. Ярославль (РФСР), не змінював місця проживання, створив там сім`ю, до України не повертався та не набув громадянства України. Такого змісту пояснення позивачки відповідачем та третіми особами не спростовані, узгоджуються з наявними у справі доказами.
На думку суду, сукупність досліджених судом доказів, наведених вище, дає підстави дійти висновку про те, що батько ОСОБА_2 – ОСОБА_3 не набув права на отримання одноразової грошової допомоги після смерті сина в розумінні вимог пункту 2 Постанови № 168, позаяк відсутні відомості про його проживання на території України та перебування в громадянстві України, є також вагомі підстави стверджувати про набуття ним російського громадянства та постійного проживання на території РФ.
З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України, на підставі наданих суду повноважень, оскільки суд дійшов висновку про те, Комісія Міноборони у рішенні, оформленим протоколом від 22.11.2024 № 276/168, неправильно визначила розмір призначеної ОСОБА_9 одноразової грошової допомоги, помилково залишивши не розподіленою одна частку одноразової грошової допомоги на батька загиблого, тому позовні вимоги належить задовольнити у спосіб визнання протиправним та скасування пункту 12 вказаного рішення в частині визначення розміру призначеної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, та зобов`язання відповідача призначити позивачу, як матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 07.10.2023 у період дії воєнного стану, солдата ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 Постанови № 168, в розмірі іншої частки (1/2), в сумі 7500000 грн.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн, що був сплачений квитанцією від 12.03.2025 (а. с. 20).
Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати пункт 12 рішення, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 22.11.2024 № 276/168, в частині визначення розміру призначеної ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Зобов`язати Міністерство оборони України (03126, м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 6, код ЄДРПОУ 00034022) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ), як матері померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 07.10.2023 у період дії воєнного стану, солдата ОСОБА_2 , одноразову грошову допомогу відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі іншої частки (1/2), в сумі 7 500 000 грн 00 коп.
Стягнути з Міністерства оборони України (03126, м. Київ, пр-т Повітряних Сил, 6, код ЄДРПОУ 00034022) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) судовий збір в розмірі 1211 гривень 20 копійок (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Валюх