Справа № 420/32002/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Радчука А.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (пл. Бориса Дерев`янка, буд. 1, каб. 203, м. Одеса, 65008, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області в особі Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № ОПШ052559 від 12.08.2025. 
Адміністративний позов поданий за допомогою системи “Електронний суд”.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.01.2025 року серії НОМЕР_2 позивачці на праві власності належить транспортний засіб DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 . 08.07.2025 року посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті було здійснено перевірку даного транспортного засобу на 21 км+434 автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь, за результатами якої складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР041930. Копія даного акту під час перевірки надана не була. Постановою Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області № ОПШ052559 від 12.08.2025 року, складеною в.о. начальника Відділу, за результатом розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт встановлено, що ОСОБА_2 08.07.2025 на 21 км+434 автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь допущено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344- ІІІ (далі - Закон №2344-III), відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, на підставі чого до неї застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн. На засідання з розгляду Акту № ОАР041930 від 08.07.2025 року позивачка запрошення/виклик не отримувала. На адвокатський запит № 18-д04/08 від 29.08.2025 відповідачем 15.09.2025 року направлено скановану копію завіреного Акту № ОАР041930 та виклик на засідання з розгляду цього акту. 
Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу № ОПШ052559 від 12.08.2025 року, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Позивачка стверджує, що на момент перевірки транспортний засіб хоч і був зареєстрований за нею, однак за усною домовленістю на певний період був переданий сину позивачки - ОСОБА_3 (водію), який використовував автомобіль для власних потреб, а саме: здійснив самовивіз цементу зі складу ТОВ «Somic» (дилер), що підтверджується накладною про відвантаження зі складу № PH-00015957 від 08.07.2025. Під час перевірки транспортного засобу водієм надано на вимогу представника Уктрансбезпеки ТНТ № 82192809 від 08.07.2025. За таких обставин, посилаючись на те, що на момент перевірки позивачка не була автомобільним перевізником, позивачка вважає, що оскаржена постанова винесена до неналежного суб`єкта відповідальності.
Ухвалою суду від 23.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України у письмовому провадженні.
30.09.2025 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.
Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідач вказує, що 08.07.2025 посадовими особами Укртрансбезпеки проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів. Так, було зупинено транспортний засіб DAF державний номерний знак НОМЕР_4 , водій ОСОБА_4 . Транспортний засіб обладнано аналоговим тахографом. Під час здійснення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом встановлено порушення, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-ІІІ). Здійснення перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону № 2344-ІІІ: а саме: відсутній щоденний реєстраційний листок режиму праці та відпочинку за 08.07.2025, відсутня оформлена належним чином товарно-транспортна накладна (не зазначена інформація про перевізника), протокол перевірки технічного стану. Відсутність усіх необхідних документів, визначених положеннями Закону № 2344-ІІІ, на момент проведення рейдової перевірки, та встановлені за наданими документами обставини, знайшли своє відображення в акті від 08.07.2025 ОАР № 041930. Водій з актом ознайомлений, від надання пояснень відмовився. За результатом розгляду акту прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ОПШ052559 від 12.08.2025 року.
По суті виявленого порушення відповідач пояснював, що перевіркою було виявлено, що перевезення вантажів водієм здійснювалось за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 Закону № 2344-ІІІ, а саме: при перевірці у водія був відсутній реєстраційний листок режиму праці та відпочинку. Крім того, надана під час перевірки 08.07.2025 товарно-транспортна накладна не відповідає визначеним законодавством вимогам, зокрема, не містить обов`язкових реквізитів (автомобільний перевізник - повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті)). Також відповідач наголосив на відсутності протоколу перевірки технічного стану, вказуючи на те, що відповідно до пункту 31.3 Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).
Щодо встановлення особи перевізника відповідач пояснював, що під час проведення перевірки встановлено, що транспортний засіб належить позивачу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 . Також, під час перевірки було пред`явлено товарно-транспортну накладну, в якій графа автомобільний перевізник заповнена не була. Запрошенням від 21.07.2025 № 64367/35/24-25 позивачку запрошено на розгляд справи на 12.08.2025 (лист направлено за адресою, що збігається з адресою, зазначеною в позовній заяві, трековий номер листа 0601172703872). Згідно онлайн трекінгу Укрпошти, вказаний лист прибув до відділення 23.07.2025 та повернувся відправнику після 29.07.2025 у зв`язку з відсутністю одержувача за вказаною адресою. У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі. Таким чином, відповідачем виконано обов`язок з повідомлення позивача про розгляд справи у повному обсязі. А позивач не скористався можливістю отримати надісланий йому лист та взяти участь в розгляді справи. З урахуванням зазначених обставин, за наявними в Укртрансбезпеки документами, позивач виступав автомобільним перевізником при здійсненні перевезення вантажу транспортним засобом, а тому був притягнутий до відповідальності на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III.
06.10.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив.
У відповіді на відзив представник позивача заперечував проти доводів відповідача стосовно встановлення особи перевізника, вказуючи на те, що автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб (адже такі дані не завжди можуть збігатися). У свою чергу відповідальність порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Отже, сторона позивача наполягає на тому, що оскаржена постанова винесена до неналежного суб`єкта відповідальності.
Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.
З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). 
Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.
Позивачці – ОСОБА_1 на праві власності належить транспортний засіб DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 30.01.2025 року серії НОМЕР_2 .
08.07.2025 року посадовими особами Відділу держаного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті на підставі направлення на рейдову перевірку від 03.07.2025 №НР000657 на автомобільній дорозі М-14 Одеса-Мелітополь 21 км + 434 м проведено рейдову перевірку транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на предмет додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, за результатом чого складено Акт № ОАР041930 від 08.07.2025 року.
У акті зафіксовано, що водієм транспортного засобу був ОСОБА_3 . Транспортний засіб належить ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник згідно ТТН №82192809 від 08.07.2025 року - ОСОБА_3 .
Під час перевірки встановлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме відсутні тахокарти режиму праці та відпочинку за 08.07.2025, відсутній протокол перевірки технічного стану ТЗ DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , відсутня товарно-транспортна накладна на вантаж (а саме відсутня інформація про перевізника), відповідальність за яке (порушення) передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону.
Водій транспортного засобу ОСОБА_3 від надання пояснень про причину порушення та від підпису акту відмовився.
Для розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № ОАР041930 від 08.07.2025 року Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті направлені на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) Запрошення на розгляд справи на 12.08.2025 року з 11.00 до 12.00 год. за адресою: м. Одеса, пл. Бориса Дерев`янка, 1, каб. 203.
Запрошення датоване 21.07.2025 року та направлене рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, трек номер 0601172703872. Проте, поштове відправлення трек номер 0601172703872 повернуте відправнику з довідкою ф. 20 від 29.07.2025 року про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».
Позивач заперечує, що його було повідомлено про розгляд справи.
Постановою Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2025 року №ОПШ 052559 за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на підставі Акту перевірки № ОАР041930 від 08.07.2025 року, за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. 
Копію постанови від 12.08.2025 року №ОПШ 052559 направлено на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) супровідним листом від 13.08.2025 року та отримано 27.08.2025 року, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Не погоджуючись із постановою від 12.08.2025 року №ОПШ 052559 про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі – Закон № 2344-III, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
У відповідності з положеннями ч.ч. 12-19 ст. 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.
Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.
Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, мають право:
використовувати спеціалізовані автомобілі;
використовувати спеціальне обладнання, призначене для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку;
супроводжувати транспортний засіб, що має ознаки порушення нормативів вагових або габаритних параметрів, до найближчого місця зважування (на відстань не більше 50 кілометрів) для здійснення габаритно-вагового контролю, а також забороняти подальший рух такого транспортного засобу у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;
здійснювати габаритно-ваговий контроль транспортних засобів;
використовувати стаціонарні або пересувні пункти габаритно-вагового контролю;
використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, у тому числі в автоматичному режимі;
у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства;
здійснювати опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення адміністративного правопорушення, свідками якого вони були або могли бути.
Автомобільні перевізники, їх уповноважені особи (водії), автомобільні самозайняті перевізники, суб`єкти господарювання, які надають автостанційні послуги, мають право фіксувати процес проведення планової, позапланової або рейдової перевірки (перевірки на дорозі) засобами фото- і відеотехніки, не перешкоджаючи проведенню таких перевірок.
Порядок проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) та порядок здійснення габаритно-вагового контролю визначаються Кабінетом Міністрів України.
Стаття 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначає документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. 
Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до ч. 5 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Аналіз положень статті 48 Закону №2344-III дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішнього перевезення вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, зокрема, зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт. визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою КМУ №1567 від 08.11.2006р. (далі - Порядок №1567 у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку №1567 визначено, що рейдовим перевіркам підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Згідно з пунктом 5 Порядку №1567, під час проведення рейдової перевірки перевіряється дотримання автомобільними перевізниками та водієм вимог законодавства про автомобільний транспорт.
Вичерпний перелік питань щодо дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, який перевіряється під час проведення рейдової перевірки посадовими особами, розробляється Укртрансбезпекою і затверджується Мінрозвитку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1567, водій транспортного засобу після зупинки транспортного засобу зобов`язаний надавати посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені законодавством про автомобільний транспорт, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1567, у разі виявлення в ході рейдової перевірки транспортного засобу порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою, яка провела перевірку, складається акт проведення рейдової перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 2 (далі - акт проведення перевірки).
Згідно з пунктом 15 Порядку №1567, копія акта проведення перевірки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів видається водію транспортного засобу (за винятком відмови від їх отримання), про що посадова особа робить в актах відповідні записи, а у разі відмови водія транспортного засобу від отримання, копія акта проведення перевірки надсилається автомобільному перевізнику або уповноваженій ним особі.
Пунктом 16 Порядку №1567 визначено, що матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення.
Відповідно до пункту 17 Порядку №1567, справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.
Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України “Про адміністративну процедуру”.
У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі.
Згідно з пунктом 19 Порядку №1567, за результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник:
за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5;
за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт (відповідальність за які не передбачена частиною першою статті 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”) виносить припис щодо усунення порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - припис) за формою згідно з додатком 6;
за відсутності належного підтвердження порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт виносить постанову про закриття справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом за формою згідно з додатком 7.
Згідно пунктів 21-22 Порядку №1567, копія постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, постанови про закриття справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт не пізніше ніж протягом трьох робочих днів після її винесення вручається автомобільному перевізнику або уповноваженій ним особі під підпис або надсилається засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) чи на адресу електронної пошти (за наявності).
Постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, постанова про закриття справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт набирає чинності з дня доведення її копії до автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи.
Копія постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, постанови про закриття справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт вважається доведеною до автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи з дня її вручення або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, а у разі надсилання на адресу електронної пошти - на п`ятий календарний день з дня її надсилання.
Згідно з пунктом 23 Порядку №1567, адміністративно-господарський штраф повинен бути перерахований автомобільним перевізником на зазначений у постанові про застосування адміністративно-господарського штрафу рахунок не пізніше ніж протягом 15 календарних днів після набрання нею чинності.
Стаття 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Зокрема, відповідно до абзацу 3 частини 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Предметом спору у дійній справі є правомірність постанови Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2025 року №ОПШ 052559, якою за порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», та застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. 
Позиція сторони позивача полягає у тому, що відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт, передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Оскільки ОСОБА_1 є лише власником транспортного засобу, що перевірявся, то сторона позивача наполягає на тому, що оскаржена постанова винесена до неналежного суб`єкта відповідальності.
Надаючи оцінку наведеним доводам сторін, суд виходить з наступного.
За визначенням наведеним у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
До матеріалів справи позивачем надано копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 30.01.2025 року серії НОМЕР_2 , відповідно до якого власником транспортного засобу DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_1 .
Як зазначено вище, відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до ч. 3 ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», при оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
дата і місце складання;
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
пункти завантаження і розвантаження.
Верховний Суд у постанові від 19.10.2023 у справі №640/27759/21, аналізуючи положення законодавства, що врегульовують спірні правовідносини, зазначив, що в контексті належного установлення автомобільного перевізника, щодо якого проводиться перевірка, варто виходити із того, що у кожному такому випадку уповноважений контролюючий орган зобов`язаний встановити а особа, транспортний засіб якої перевіряється, зобов`язана надати документи, які містять беззаперечну інформацію щодо предмета такої перевірки, зокрема інформацію про автомобільного перевізника.
Верховний Суд зауважив, що основну інформацію для притягнення особи до відповідальності, а також для можливого наступного оскарження особою дій Укртрансбезпеки, несуть саме ті документи, які особа (водій транспортного засобу або інша компетентна особа автомобільного перевізника) подає контролюючому органу в момент виявлення порушення та/або під час безпосереднього розгляду питання про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом досліджено наявну в матеріалах справи копію товарно-транспортної накладної №82192809 від 08.07.2025 року, на яку відповідач посилався в Акті перевірки, у якій наведені наступні відомості:
Автомобіль: DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 ;
Автомобільний перевізник: водій ОСОБА_5 ВАЕ953435;
Вантажовідправник: ТОВ «Цемент», код ЄДРПОУ 31519010;
Вантажоодержувач: ТОВ «СОМІК», код ЄДРПОУ 36795131;
Замовник: ТОВ «СОМІК», код ЄДРПОУ 36795131;
Пункт навантаження: м. Одеса, вул. Хуторська, 70, 65055;
Пункт розвантаження: м. Одеса, вул. Промислова, 39, 65031.
Отже, згідно з товарно-транспортною накладною №82192809 від 08.07.2025 року, яку було надано при проведенні перевірки 08.07.2025 року, автомобільним перевізником зазначено - водій ОСОБА_5 ВАЕ953435.
При цьому, суд зауважує, що ці відомості відображені й в Акті № ОАР041930 від 08.07.2025 року.
У акті зафіксовано, що водієм транспортного засобу був ОСОБА_3 . Транспортний засіб належить ОСОБА_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 ; автомобільний перевізник згідно ТТН №82192809 від 08.07.2025 року - ОСОБА_3 .
Тобто, зазначена товарно-транспортна накладна містить відомості про перевізника, яким позивачка не була. Будь-яких доказів на спростування зазначеного відповідачем надано не було.
Отже, дійсно позивачка - ОСОБА_1 не є перевізником вантажу транспортним засобом DAF, реєстраційний номер НОМЕР_3 , щодо якого 08.07.2025 року відповідачем проведена рейдова перевірка та встановлено порушення ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
За таких обставин, суд погоджується з доводами сторони позивача стосовно того, що Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті необґрунтовано та безпідставно притягнуто до відповідальності на підставі ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» позивачку ОСОБА_1 , оскільки відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовується до автомобільних перевізників (фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами).
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У рішення по справі “Звежинський проти Польщі” (Заява N34049/96) від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі "Беєлер проти Італії"). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
На підставі викладеного, оцінивши докази, які є у справі, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 12.08.2025 року №ОПШ 052559 про застосування адміністративно-господарського штрафу до ОСОБА_1 прийнята відповідачем необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, відтак є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку, а позов - задоволенню.
Вирішуючи цей спір, суд не надає оцінку наявності/відсутності складу порушення, виявленого під час здійснення рейдової перевірки, відповідальність за яке передбачена ч. 1 абз. 3 ст. 60 Закону України “Про автомобільний транспорт”, оскільки оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з тим, що прийнята відносно неналежної особи та з порушенням процедури розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. 
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1211,20 грн., де 1211, 20 грн. – сума судового збору сплачена позивачем за звернення до суду із цим позовом.
Доказів на підтвердження понесення інших судових витрат позивачем до суду не надано.
Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74-77, 90, 139, 243-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, 
ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (пл. Бориса Дерев`янка, буд. 1, каб. 203, м. Одеса, 65008, код ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу – задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу від 12.08.2025 року №ОПШ 052559. 
Стягнути з Відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області в особі Державної служби України з безпеки на транспорті (пл. Бориса Дерев`янка, буд. 1, каб. 203, м. Одеса, 65008, код ЄДРПОУ 39816845) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Рішення може бути оскаржено в порядку і строки, встановлені ст.ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук