Справа № 132/380/25
Провадження № 22-ц/801/2736/2025
Категорія: 16
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2025 року	Справа № 132/380/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Стадника І. М.,
з участю секретаря судового засідання Ходакової М. Г., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Піпка Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Калинівського районного суд Вінницької області від 14 листопада 2025 року, постановлену у складі судді Сєліна Є. В.,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки.
22 жовтня 2025 року адвокат Чернілевська Р. В. в інтересах ОСОБА_3 подала до суду клопотання про призначення судової земельно-технічної експертизи, мотивоване тим, що відповідно до змісту позовної заяви, позивачу на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 0,1478 га з яких 0,1000 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, 0,0478 га для ведення особистого селянського господарства. На підтвердження належності позивачу ділянки надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН №019279. 
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 було повідомлено про відсутність можливості завершити розроблення технічної документації та виготовити обмінні файли для державної реєстрації земельної ділянки з тієї підстави що при виготовленні технічної документації на земельні ділянки з кадастровими номерами 0521610100:01:027:0009, 0521610100:01:027:0010, власником яких є ОСОБА_2 , допущено технічну помилку в конфігурації земельної ділянки, внаслідок чого земельна ділянка відповідача внесена до Державного земельного кадастру (27 червня 2017 року) зі зміщенням від вулиці Тімірязєва в сторону земельної ділянки позивача на відстані 1,37 м з подальшим звуженням, її межі не відповідають фактичному користуванню.
Отже, належним доказом у справі, який би підтвердив чи спростував накладення земельних ділянок, може бути лише висновок земельно-технічної експертизи, після якого суд вирішує наявність чи відсутність порушених речових прав позивача на земельну ділянку.
За таких обставин адвокат Чернілевська Р. В. просила суд призначити по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки судову земельно-технічну експертизу, на вирішення експерта поставити наступні питання: 
1.Чи відповідає місце розташування, конфігурація, проміри та площа земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 : площею 0,1 га, кадастровий номер 0521610100:01:027:0009, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,0544 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521610100:01:027:0010 згідно даних Державного земельного кадастру, фактичному користуванню цими земельними ділянками ОСОБА_2 ? Якщо ні, то вказати та схематично зобразити в чому полягає розбіжність. 
2. Чи розташована частина житлового будинку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 0521610100:01:027:0009, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває у власності ОСОБА_2 ? 
3. Чи забезпечений доступ та можливість обслуговування частини житлового будинку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 ? 
4. Відобразити межі площу та конфігурацію земельної ділянки, площею 0,1478 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_1 , відповідно до державного акту виданого 30.09.2002 року зареєстрований за № 559. 
5. Чи накладаються земельні ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 0521610100:01:027:0009 та площею 0,0544 га, кадастровий номер 0521610100:01:027:0010 розташовані на за адресою АДРЕСА_1 , власником якої являється ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,1478 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , відповідно до державного акту виданого 30.09.2002 року зареєстрований за № 559? Якщо так, зазначити як саме, зазначити площу та конфігурацію суміщення (накладання) з визначенням координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі (з урахуванням відомостей про земельні ділянки з поземельних книг).
Проведення експертизи просила доручити Товариству з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» (вул. М. Оводова, 24/2 м. Вінниця, 21050). 
З метою забезпечення проведення експертизи, просила витребувати з КП «Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» (вул. Кропивницького, 2 м. Вінниця, 21050) матеріали інвентаризаційної справи по житловому будинку розташованому за адресою АДРЕСА_1 . 
Оплату витрат за проведення експертизи просила покласти на позивача. На час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Калинівського районного суд Вінницької області від 14 листопада 2025 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Чернілевської Р. В. про призначення судової земельно-технічної експертизи було задоволено та вирішено:
У цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки, призначити земельно-технічну експертизу, на вирішення якої з урахуванням питань, які відповідно до ч.5 ст.103 ЦПК України подали особи, які беруть участь у справі, поставити наступні запитання:
1) чи накладається земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,1000 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0521610100:01:027:0009, та яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 501148, виданого 15.06.2005 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501001275, на праві власності належить ОСОБА_2 , на земельну ділянку загальною площею 0,1478 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із землі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель – 0,1000 га; для ведення особистого селянського господарства – 0,0478 га, та яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 019279, виданого 30.09.2002 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 559, на праві власності належить ОСОБА_1 ? 
2) чи накладається земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0544 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 0521610100:01:027:0010, та яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 501149, виданого 15.06.2005 року і зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010501001276, на праві власності належить ОСОБА_2 , на земельну ділянку загальною площею 0,1478 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із землі: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель – 0,1000 га; для ведення особистого селянського господарства – 0,0478 га, та яка відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ВН № 019279, виданого 30.09.2002 року і зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 559, на праві власності належить ОСОБА_1 ? 
3) в разі накладення, яка їх площа та конфігурація (із визначенням координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі)? 
Проведення експертизи доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, та попереджено їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384 та 385 КК України, а саме за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.
Зобов`язано сторони у разі необхідності невідкладно надати оригінали всіх необхідних для проведення експертизи документів та забезпечити доступ експертів до досліджуваних об`єктів.
Роз`яснено сторонам, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст. 109 ЦПК України).
Оплату за проведення експертизи покладено на позивача.
При цьому суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 звернувся із позовом речово-правового характеру, а саме віндикаційним позовом про витребування тих частин земельних ділянок, що належать йому на праві власності, та які накладаються на земельну ділянку, що знаходиться у власності ОСОБА_2 . 
Для вирішення даного спору, частини спірних земельних ділянок, що накладаються, мають бути ідентифіковані, зокрема шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі.
Виконання дослідження з визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі потребує спеціальних знань у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а тому у справі слід призначити відповідну експертизу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 26 листопада 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Голота Л. О., Копаничук С. Г.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 09 грудня 2025 року справу призначено до розгляду на 18 грудня 2025 року об 11 год 20 хв. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 17 грудня 2025 року суддю Копаничук С. Г. замінено на суддю Стадника І. М. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції постановив ухвалу про призначення експертизи після закриття підготовчого провадження у справі, що є істотним порушенням процесуального закону.
Представник позивача просить поставити на вирішення експерта питання про те, чи відповідає місце розташування, конфігурація, проміри та площа спірних земельних ділянок, які перебувають у власності ОСОБА_2 фактичному користуванню цими земельними ділянками ОСОБА_2 та в чому полягає така розбіжність. 
Проте у суду немає потреби призначити судову експертизу для вирішення цього питання, адже відповідач визнає ту обставину, що такі невідповідності фактичного користування нею власними земельними ділянками її правовстановлюючим документам мають місце, адже свого часу ОСОБА_1 змістив межові знаки, після чого ОСОБА_2 намагалась відновити такі межові знаки згідно своїх правовстановлюючих документів, однак ОСОБА_1 перешкодив їй в цьому.
Представник позивача просить поставити на вирішення експерта питання про те, чи розташована частина житлового будинку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки площею 0,1 га, кадастровий номер 0521610100:01:027:0009, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка перебуває у власності ОСОБА_2 ? 
На думку скаржника, з`ясування цього питання не входить в предмет доказування. 
Так, предметом позову є витребування частини земельних ділянок у відповідача на користь позивача, але не питання щодо житлового будинку. Більш того, згідно наявних у справі правовстановлюючих документів житловий будинок перебуває у спільній частковій власності сторін, порядок користування ним не встановлено, в натурі він не поділений, тому немає юридичних підстав вважати, що якась частина будинку перебуває у користуванні позивача, а якась у користуванні відповідача. Взагалі залишається незрозумілим як відповідь на дане питання може встановити обставини зайняття відповідачем земельної ділянки позивача і потребу її витребування.
По третьому питанню чи забезпечений доступ та можливість обслуговування житлового будинку, яка перебуває у користуванні ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 існують аналогічні вищевказаним заперечення. Додатково слід зауважити, що в позовній заяві ОСОБА_1 взагалі не вказує про відсутність доступу та можливості обслуговування житлового будинку, а представник позивача жодним чином не аргументує потребу експертним шляхом встановлювати дані обставини та як вони доводять позовні вимоги про витребування землі. 
Проте таке питання не відповідає встановленим вимогам, відповіді на нього не має юридичного значення для вирішення даної справи.
Важливим також є те, що у своєму клопотанні представник позивача визнає наявність у справі висновку судової земельно-технічної експертизи, який вважає належним доказом, посилається на нього в своїй позовній заяві, однак не повідомляє суду причини недостатності даного висновку експерта для вирішення справи. 
Фактично, наявний у справі висновок експерта від 24 грудня 2019 року № 6739/18-21 містить відповіді на 1, 4, 5 запитання, які представник позивача просить поставити на вирішення нової експертизи. 
Виходячи з того, що позивачем надано висновок експерта із вказаних питань, які у нього не викликають сумніви щодо їх правильності, відсутня потреба призначати іншу судову експертизу, адже це суперечить Закону.
Подане позивачем перед судовими дебатами клопотання про призначення експертизи від 22 жовтня 2025 року спрямоване лише на затягування вирішення справи, додатковим підтвердження цього є те, що представник позивача просить призначити проведення судової експертизи товариству з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз», проти чого відповідач заперечує, адже в даній експертній установі наразі відсутні судові експерти, як можуть проводити земельно-технічну експертизу.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає у повній мірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Частинами ч. 1, 2 ст. 189 ЦПК України встановлено, що завданням підготовчого провадження є:
1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;
2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;
3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;
4) вирішення відводів;
5) визначення порядку розгляду справи;
6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Відповідно до положень ст. 197 ЦПК України підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи.  
У підготовчому засіданні суд:
1) оголошує склад суду, а також прізвища, імена та по батькові секретаря судового засідання, перекладача, спеціаліста, з`ясовує наявність підстав для відводів;
2) з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді;
3) у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви;
4) вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше;
5) може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;
6) з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі;
7) з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше;
8) вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста;
9) за клопотанням учасників справи вирішує питання про забезпечення позову, про зустрічне забезпечення;
10) вирішує заяви та клопотання учасників справи;
11) направляє судові доручення;
12) встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення;
13) встановлює строк для подання пояснень третіми особами та відповіді учасників справи на такі пояснення;
14) встановлює строки та порядок врегулювання спору за участю судді за наявності згоди сторін на його проведення;
15) призначає справу до розгляду по суті, визначає дату, час і місце проведення судового засідання (декількох судових засідань - у разі складності справи) для розгляду справи по суті;
16) встановлює порядок з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та порядок дослідження доказів, якими вони обґрунтовуються під час розгляду справи по суті, про що зазначається в протоколі судового засідання;
17) з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат;
18) вирішує питання про колегіальний розгляд справи;
19) здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Згідно вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 
2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. 
Як встановлено із матеріалів справи, ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21 лютого 2025 року було відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 14 березня 2025 року.
Ухвалою місцевого суду від 16 червня 2025 року підготовче провадження у справі було закрито, а справу призначено до розгляду на 20 жовтня 2025 року.
Клопотання про призначення експертизи адвокат Чернілевська Р. В. подала до суду, як зазначалося, 22 жовтня 2025 року.
Апеляційний суд констатує, що предметом спору у цій справі є витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння у зв`язку із накладенням належних сторонам земельних ділянок, тому призначення експертизи для визначення розміру такого накладення є доцільним, адже саме за результатами проведеної експертизи можуть бути встановлені обставини, що підлягають доказуванню. 
Вказані вище норми дають підстави дійти висновку, що завданням підготовчого провадження у справі є вчинення дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Процесуальний закон визначає, що на стадії підготовчого провадження суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи. Водночас прямої заборони на вирішення питання про призначення експертизи на іншій стадії судового процесу цивільний процесуальний закон не містить.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначення у цій справі судової земельно-технічної експертизи після закриття підготовчого провадження у справі відповідає завданню цивільного судочинства та не порушує прав відповідачки, а тому доводи скаржника у цій частині суд не бере до уваги.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо некоректності питань, які представник позивача просила поставити на вирішення експерта, оскільки суд першої інстанції, реалізуючи дискреційні повноваження, визначив змінений перелік питань, вирішення яких сприятиме встановленню фактичних обставин справи.
З огляду на це необґрунтованими є доводи про те, що наявний у матеріалах справи висновок експерта від 24 грудня 2019 року № 6739/18-21 містить відповіді на 1, 4 та 5 запитання, які адвокат Чернілевська Р. В. просила поставити на вирішення експертизи.
Окрім того, як видно із вказаного висновку експерта (а. с. 31-54, том 1) ним не було надано відповіді на запитання, які поставлені судом на вирішення експерта в оскаржуваній ухвалі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання про підсудність.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки справа не розглядалася апеляційним судом по суті, підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Піпка Андрія Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Калинівського районного суд Вінницької області від 14 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 23 грудня 2025 року.

Головуючий      В. В. Оніщук

Судді  Л. О. Голота 

І. М. Стадник