Коростенський міськрайонний суд Житомирської області  

Справа № 279/7845/25
Провадження № 2/279/641/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 лютого 2026 року          м. Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Івашкевич О.Г., із секретарем судового засідання Райвахівською Л.В, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу № 279/7845/25 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", в інтересах якого діє представник Дармограй А.Т., до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
В обґрунтування позову зазначає, що відповідач через веб-сайт кредитодавця https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав заявку на отримання кредиту.
03.08.2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" відповідачу було направлено пропозицію (оферту) укласти договір № 502700-КС-002 про надання кредиту.
Відповідач шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявку на отримання кредиту підтвердив.
Таким чином, між "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено договір № 502700-КС-002 про надання кредиту шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію".
Відповідно до п.2.1 договору ТОВ "Бізнес Позика" надає відповідачу грошові кошти у розмірі 5000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язаний повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та правилами про надання грошових коштів у кредит.
Згідно з умовами договору сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,14462815 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Сторони також встановили графік платежів, який має здійснювати відповідач для належного виконання умов кредитного договору.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" свої зобов`язання за договором кредиту виконало, та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 (котру відповідачем вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті).
Відповідач свої зобов`язання за договором № 502700-КС-002 про надання кредиту належним чином та в повному обсязі не виконав, здійснив лише часткову оплату за договором на загальну суму 2160 грн., внаслідок чого станом на 01.12.2025 року утворилася заборгованість у розмірі 15376,50 грн., з яких 5000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 10126,83 грн. - сума прострочених платежів по процентах; 249,67 грн. - сума прострочених платежів за комісією та 0 грн. - заборгованість по штрафам.
Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором залишається непогашеною, оскільки відповідач продовжує ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань та добровільно не сплачує прострочену заборгованість, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором № 502700-КС-002 про надання кредиту від 03.08.2024 року у розмірі 15376,50 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати у розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору. Розгляд справи проводити у відсутність представника ТОВ "Бізнес Позика" за правилами спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 24.12.2025 року відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову.
Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь-яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав.
До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення (досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.
Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду.
Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.
Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування.
03.08.2024 року відповідач через веб-сайт позивача https://bizpozyka.com/ шляхом введення логіну та паролю особистого кабінету, ввійшов до особистого кабінету та з особистого кабінету через інформаційно-телекомунікаційну систему (ІТС) подав заявку на отримання кредиту, де зазначив номер свого поточного (карткового) рахунку.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" направило відповідачу пропозицію (оферту) укласти договір № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Відповідач шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявку на отримання кредиту підтвердив.
Таким чином, між позивачем та відповідачем 03.08.2024 року у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, було укладено договір № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма).
Згідно з умовами договору позивач надає відповідачу на засадах строковості, поворотності та платності грошові кошти в розмірі 5000 грн строком 24 тижні, а відповідач зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика".
Строк дії договору до 18.01.2025 року. Комісія за надання кредиту 750 грн., яка нараховується одноразово при видачі кредиту в день його видачі.
Укладаючи договір, сторони підтвердили застосування стандартної процентної ставки у розмірі 1,50 % та зниженої процентна ставка за кредитом 1,14462815 в день, які є фіксованими та залишаються незмінними протягом всього строку (терміну) договору і не можуть бути збільшені в односторонньому порядку, встановили графік платежу, припускаючи що відповідач буде його дотримуватися і до нього застосовуватиметься знижена процентна ставка. 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок відповідачу кредитні кошти.
Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "ПрофітГід" про успішний перерахунок грошових коштів на рахунок клієнта, згідно якої вбачається, що дійсно 03.08.2024 року на картку № НОМЕР_2 , зазначену відповідачем в договорі, були зараховані кошти в сумі 5000 грн. через надавача платіжних послуг ТОВ "ПрофітГід" (номер транзакції : 42271-46620-11314) з призначенням платежу: перерахунок коштів ОСОБА_1 (РНОКПП : НОМЕР_3 ) згідно до кредитного договору № 502700-КС-002 від 03.08.2024 року, а також інформацією з АТ "Універсал Банк", згідно з якою вбачається, що дійсно банком на ім`я відповідача емітовано платіжну картку № НОМЕР_1 та, на яку згідно з випискою по картковому рахунку 03.08.2024 року відповідачу було зараховано 5000 грн.
Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином та в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, розмір якої, за розрахунком позивача, станом на 28.11.2025 року становить 15376,50 грн., з яких: 5000 грн. - заборгованість за кредитом; 10126,83 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками та 249,67 грн. - заборгованість по комісії за надання кредиту.
Згідно розрахунку заборгованості за договором № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.08.2024 року вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховувалися у строки передбачені договором, а саме до 18.01.2025 року, а також, що відповідач повертав кредит, сплачуючи відсотки за користування кредитом та комісію у строки, встановлені графіком платежів (2 платежі), однак в подальшому припинив своєчасно сплачувати грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.
Загальний розмір сплачених відповідачем коштів становить 2160 грн.
Факт укладення договору № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.08.2024 року та отримання кредитних коштів у сумі 5000 грн. відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована.
Відповідно до частини 1 статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Згідно зі частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення відповідача було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами.
Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання договору, а саме відповідач увійшов через веб-сайт кредитодавця в мережі інтернет https://my.bizpozyka.com., пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, заповнивши анкету-клієнта із зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами договору, правилами надання споживчих кредитів ТОВ "Бізнес Позика", здійснив акцептування договору, шляхом надсилання електронного повідомлення, використання електронного підпису одноразового ідентифікатором "UA-1146" надісланим на телефонний (мобільний) номер.
При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт кредитодавця та здійснення ним певного алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, спірний кредитний договір не було б укладено.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними умовами договору та що йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Сплачуючи частково суму заборгованості відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору та відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі частинами 1,2 статті 10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
За змістом статтей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначені статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом Украiни "Про електронну комерцію" та Законом України "Про споживче кредитування".
Згідно зі статтею 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Відповідно до пунктів 5,6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію).
За правилом часини 8 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону).
Положеннями частини 2 статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України).
З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеним договором ТОВ "Бізнес Позика" виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі.
Відповідач кредитні кошти отримав, скористався ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором належним чином не виконав, лише частково сплатив грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не подав.
Вказаний договір  (окрема умова договору) у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнаний, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину.
Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заборгованості за договором № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.08.2024 року є правомірною.
Водночас суд відхиляє доводи позивача щодо правомірності нарахування та стягнення за вказаним договором відсотків у заявленому розмірі з огляду на наступне.
22.11.2023 року прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", яким внесено зміни та доповнення до Закону України "Про споживче кредитування". Закон набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Зокрема. ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно п.2 Розділу ІV "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про споживче кредитування", дія цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені після дня набрання чинності цим Законом.
Оскільки договір № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) був укладений 03.08.2024 року, враховуючи внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", зміни та доповнення до Закону України "Про споживче кредитування" максимальна денна процентна ставка за кредитом для відповідача не могла перевищувати 1%.
Положення ч. 5 ст.8 Закону України "Про споживче кредитування" не вказують на недійсність або нікчемність умов договору кредитної лінії, яким передбачаються умови про нарахування кредитором процентів за користування кредитом в розмірі, що перевищує максимальний розмір денної процентної ставки (1%). 
Вказаною нормою установлено обмеження щодо розміру процентів за користування кредитом, який може нараховуватися кредитором за договором з метою захисту прав споживача від надмірного фінансового навантаження.
При визначені розміру відсотків суд враховує положення п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування", якими визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 % та протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи з 24.12.2023 року денна ставка має бути не більше 2,5%, з 23.04.2024 року - денна ставка не більше 1,5% та з 21.08.2024 року - денна ставка не більше 1%.
З розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 03.08.2024 по 20.08.2024 року нарахування відсотків здійснювалося за зниженою процентною ставкою на загальну суму 1030,14 грн., у погодженому сторонами розмірі, як то передбачено п.2.4 кредитного договору. Вказані розміри узгоджується з положеннями п. 17 Розділу ІV "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про споживче кредитування", отже такі підлягають стягненню з відповідача у заявленому розмірі.
Однак, починаючи з 21.08.2024 року по 18.01.2025 року позикодавець неправомірно нараховував відсотки за процентною ставкою, що перевищує максимально можливий розмір відсоткової ставки, встановленої законом, а тому відсутні підстави для стягнення їх в заявленому розмірі.
Визначаючи розмір заборгованості за процентами у період з 21.08.2024 року по 18.01.2025 року, суд враховує, що сторонами кредитний договір укладений після набрання Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" чинності, яким введено поетапне зменшення розміру денної процентної ставки, внаслідок чого, наведений позивачем розрахунок заборгованості, виходячи із максимальної денної процентної ставки на рівні 1,00 % за період кредитування, є неправильним.
Отже, 21.08.2024 року по 18.01.2025 року розмір відсотків не міг перевищувати 1,00 %.
За проведеними обчисленнями, виходячи з розміру денної процентної ставки 1,00 % судом встановлено, що за період з 21.08.2024 по 18.01.2025 року розмір процентів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача становить 6050 грн. (5000 грн. (сума кредиту) х 121 днів х 1,00% = 6050 грн).
Отже, з урахуванням наведеного вище, суд доходить висновку, що із заявленої у розмірі 11786,50 грн. до стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом стягненню підлягає лише 5420,47 грн., з розрахунку :
1030,14 грн. ( % за період 03.08.2024 по 20.08.2024 року) + 6050 грн. ( % за період з 21.08.2024 по 18.01.2025 року) - 1659,67 грн. (% частко сплачені % відповідачем за період 03.08.2024 по 18.01.2025 року) = 5420,47 грн.
Загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача за договором № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.08.2024 року становить 10670,14 грн., з яких : 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 5420,47 грн. - заборгованість за відсотками та 249,67 грн. - заборгованість по комісії з надання кредиту.
Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України, понесені судові витрати слід розділи на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням зазначеного, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у у сумі 1680,90 грн. пропорційно розміру задоволених позовних вимог (69,39 %) з розрахунку:
10670,14 грн. (сума задоволених позовних вимог) * 100% / 15376,50 грн. (суму заявленої заборгованості) = 69,39 %.
Керуючись ст. 4,12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 247, 258, 259, 265, 273,279, 354,355 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за договором № 502700-КС-002 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 03.08.2024 року в сумі 10670,14 грн., судовий збір в розмірі 1680,90 грн., а всього: 12351 (дванадцять тисяч триста п`ятдесят одна) гривня 04 копійки.
У решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його винесення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони та учасники:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", місце знаходження: м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, код ЄДРПОУ: 41084239;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Суддя:            Оксана ІВАШКЕВИЧ