ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року	справа № 380/29074/23	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування рішення та наказу, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_3 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_3 , яке викладене в протоколі засідання військової комісії НОМЕР_3 №22 від 07.11.2023, в частині відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та в частині взяття ОСОБА_1 на квартирний облік, складом одна особа від 07 листопада 2023 року, внесення змін у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 , складом одна особа з 07 листопада 2023 року;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 №534 від 07.11.2023 в частині відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та в частині прийняття ОСОБА_1 з 07.11.2023 на квартирний облік складом одна особа, внесення у списки на першочергового отримання житлового приміщення та внесення зміни у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_3 взяти ОСОБА_2 на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку з 25.12.2000 та включити ОСОБА_2 у списки військовослужбовців, які мають право першочергового отримання житла з 17.06.2016, як учасника бойових дій, складом одна особа.
Обґрунтовуючи позовні вимоги посилається на таке. Вперше був зарахований на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_5 , яке викладене в протоколі засідання житлової комісії №40 від 25.12.2000. Позивач вперше включений у списки на першочергове отримання житлових приміщень рішенням житлової комісії військової частини – польова пошта НОМЕР_6 , яке викладене в протоколі засідання житлової комісії №96 від 17.06.2016. Зазначає, що військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності «Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. 
Вказує, що підставою для відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку стали положення абз. 5 п. 9 розділу VI Інструкції. Згідно з абз. 5 п. 9 розділу VI Інструкції, військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.
Як випливає з довідки військової частини НОМЕР_7 №2694 від 12.10.2023, ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_7 у період з 21.04.2022 по 15.09.2023. В той же час, житловою комісією НОМЕР_3 не було взято до уваги факт того, що військова частина НОМЕР_7 є військовою частиною, яка була сформована під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації. Відтак вважає, що положення абз. 5 п. 9 розділу VI Інструкції не може бути підставою для відмови в збереженні ОСОБА_1 попереднього часу перебування на квартирному обліку під час проходження служби в військовій частині НОМЕР_7 , оскільки вказана норма не поширюється на військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації, яким є і позивач.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_7 №258 від 15.09.2023 ОСОБА_1 вважався таким, що здав посаду та вибув до нового місця служби - військова частина НОМЕР_3 , яка має місце постійної дислокації АДРЕСА_3 . Згідно з довідкою №831 від 03.11.2023, виданої військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_1 перебуває на службі у зазначеній військовій частині і по теперішній час. Після прибуття до нового місця служби, позивачем було подано рапорт від 26.10.2023 командиру військової частини НОМЕР_3 , в якому позивач просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 , а також включити в списки на першочергове одержання жилого приміщення як учасника бойових дій. Окрім того, ОСОБА_1 просив зарахувати йому попередній час перебування на квартирному обліку (з 2000 року) та внести його в списки осіб, які користуються правом на першочергового одержання житла з 2016 року. У цій частині звертає увагу що, позивачем подано рапорт у встановлений абз. 5 п. 9 розділу VI Інструкції строк.
Як наслідок, беручи до уваги викладене вище у сукупності, позивач вважає, що житловою комісією необґрунтовано, недобросовісно, нерозсудливо ухвалено протиправне рішення, яке оформлено протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_3 №22 від 07.11.2023, причиною якого стало неправильне застосування норм, які встановлюють порядок відмови в збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку.
Ухвалою від 15.12.2023 суддя прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач 29.12.2023 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . 26.10.2023 ОСОБА_1 подано рапорт про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 , а також включити в списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій. Відповідно до довідки, доданої до рапорту майстер-сержантом ОСОБА_1 , № 2694 від 12.10.2023 військової частини НОМЕР_7 , майстер-сержант ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_7 з 21.04.2022 по 15.09.2023. Однак, позивачем не додано до рапорту жодних документів, які б свідчили про перебування останнього на обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у військовій частині, де він проходив військову службу, а саме у військовій частині НОМЕР_7 . 
Крім цього, позивачем у позовній заяві зазначається, що житловою комісією НОМЕР_3 не було взято до уваги факт того, що військова частина НОМЕР_7 є військовою частиною, яка була сформована під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації. Відтак, положення абз. 5 п. 9 розділу VI Інструкції не може бути підставою для відмови в збереженні ОСОБА_1 попереднього часу перебування на квартирному обліку під час проходження служби в військовій частині НОМЕР_7 , оскільки вказана норма не поширюється на військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації, яким є і позивач.
Водночас, ОСОБА_1 до свого рапорту від 26.10.2023 не надав жодних підтверджуючих документів, що військова частина НОМЕР_7 , у якій він проходив службу у період з 21.04.2022 по 15.09.2023 була сформована під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації чи пункт постійної дислокації якої розташований на території району проведення антитерористичної операції. В зв`язку з вищевикладеним житловою комісією військової частини НОМЕР_3 на підставі абзацу 5 пункту 9 розділу VI Інструкції відмовлено майстер-сержанту ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку (протокол № 22 від 07.11.2023).
Ухвалою суду від 28.03.2024 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Військової частини НОМЕР_7 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) інформацію про дату створення та пункт постійної дислокації Військової частини НОМЕР_7 , а також чи була у складі Військової частини НОМЕР_7 створена житлова комісія та чи перебував ОСОБА_1 на квартирному обліку у Військовій частині НОМЕР_7 .
Станом на момент розгляду справи, витребувана судом інформація на адресу суду не надходила.
Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
З 25.12.2000 позивача зараховано на квартирний облік у військову частину НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі п. 6 ЖК України. Вказане підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_5 від 25.12.2000 №40.
З 17.06.2016 позивача зараховано у списки першочергового отримання житлового приміщення, на підставі п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Вказане підтверджується витягом з протоколу засідання житлової комісії військової частини – польова пошта НОМЕР_6 від 17.06.2016 №96.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_9 від 07.05.2015, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій.
Згідно з довідкою №831 від 03.11.2023, виданою військовою частиною НОМЕР_3 , ОСОБА_1 перебуває на службі у зазначеній військовій частині.
ОСОБА_1 26.10.2023 подано рапорт про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 з 2000 року, а також включення в списки на першочергове отримання жилого приміщення як учасника бойових дій з 2016 року.
Відповідно до довідки, доданої до рапорту майстер-сержантом ОСОБА_1 № 2694 від 12.10.2023 військової частини НОМЕР_7 , майстер-сержант ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_7 з 21.04.2022 по 15.09.2023.
Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_3 , яке викладене у протоколі засідання житлової комісії №22 від 07.11.2023, вирішено на підставі пункту 4 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» клопотати перед командиром військової НОМЕР_3 про взяття ОСОБА_1 на квартирний облік, складом одна особа з 07 листопада 2023 року та внесення у списки першочергового отримання житлового приміщення, внесення змін у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 (як учасника бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_9 від 07.05.2015) складом одна особа з 07.11.2023.
Також витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 № 534 від 07.11.2023 ОСОБА_1 відмовлено у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та прийнято ОСОБА_1 на квартирний облік, складом одна особа, внесено у списки на першочергове отримання житлового приміщення, внесено зміни у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 .
Не погоджуючись з рішеннями відповідача про перенесення дати перебування на квартирному обліку та з метою їх скасування, позивач звернувся до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Стаття 47 Конституції України проголошує, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно зі статтею 31 Житлового кодексу України від 30.06.1983 № 5464-X (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі ЖК України) громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством України), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.
Відповідно до частини першої статті 32 ЖК України потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни:
1) забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається в порядку, встановлюваному цим Кодексом та іншими актами законодавства України;
2) які проживають у приміщенні, що не відповідає встановленим санітарним і технічним вимогам;
3) які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв`язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім`ї. Перелік зазначених захворювань затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
4) які проживають за договором піднайму жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду чи за договором найму жилого приміщення в будинках житлово-будівельних кооперативів;
5) які проживають тривалий час за договором найму (оренди) в будинках (квартирах), що належать громадянам на праві приватної власності;
6) які проживають у гуртожитках.
У статті 36 ЖК України встановлено, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, здійснюється, як правило, за місцем проживання у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.
Відповідно до законодавства України у випадках і в порядку, встановлених цим Кодексом та іншими актами законодавства України, громадян може бути взято на облік і не за місцем їх проживання.
Згідно зі статтею 36 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.
У випадках, передбачених вказаним Кодексом та іншими актами законодавства України, працівники медичних, культурно-освітніх, торговельних та інших установ і організацій, які безпосередньо обслуговують трудовий колектив підприємства, установи, організації, та інші особи за їх бажанням беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з робітниками і службовцями цього підприємства, установи, організації.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, встановлюється цим Кодексом та законодавством України (стаття 38 ЖК України).
Відповідно до статті 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов:
- за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті;
- за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншого громадського об`єднання і відповідного профспілкового комітету. При цьому беруться до уваги рекомендації трудового колективу. Рішення про взяття громадян на облік потребуючих поліпшення житлових умов за місцем роботи затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради.
Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена Наказом Міністерства оборони України 31.07.2018 № 380 (далі - Інструкція №380), визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).
Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції №380 військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення.
Житлові приміщення для постійного проживання та грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
У пункті 6 розділу І Інструкції №380 зазначено, що військовослужбовці та члени їх сімей до одержання ними жилого приміщення для постійного проживання мають право зареєструватися у військовій частині за її місцезнаходженням.
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції №380 питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку.
У пункті 1 розділу ІІ Інструкції №380 для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті Міноборони, в Генеральному штабі Збройних Сил України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України, а також у військових прокуратурах (далі - військова частина) утворюються житлові комісії (далі - житлова комісія військової частини).
До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку.
Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції №380 основними завданнями житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) є:
-перевірка житлових умов військовослужбовців та членів їх сімей;
-прийняття рішення з житлових питань, у тому числі із розгляду відповідних рапортів (заяв) військовослужбовців та членів їх сімей з житлових питань;
-ведення обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею);
-ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
-розгляд заяв, скарг та пропозицій, що виникли під час роботи житлових комісій військових частин, та прийом громадян з житлових питань;
-видача документів, які створюються житловими комісіями військових частин під час виконання вимог цієї Інструкції;
-ведення оперативного обліку службових житлових приміщень.
У пункті 7 розділу ІІ Інструкції №380 визначено, що житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо:
-взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею);
-взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
-надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;
-зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
-внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання;
-перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва.
Згідно з пунктом 8 розділу ІІ Інструкції №380 рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом (додаток 4), підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі.
Рішення об`єднаної житлової комісії затверджується командиром військової частини підрозділу, який відповідає за організацію роботи об`єднаної житлової комісії, та оголошується в наказі командиром військової частини за місцем проходження військової служби.
Спірним питанням, яке підлягає вирішенню у цій справі є підстави для відмови у збереженні позивачу попереднього часу перебування його на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, вирішуючи яке суд зазначає наступне.
Положення щодо обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання викладені у розділі IV Інструкції №380.
Відповідно до пункту 1 вказаного Розділу житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку.
У пункті 4 розділу IV Інструкції №380 встановлено, що для зарахування на облік військовослужбовець подає командиру військової частини рапорт, який реєструється у службі діловодства військової частини.
До рапорту додаються документи, передбачені Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081 (далі - Порядок забезпечення житловими приміщеннями), а також витяг з послужного списку військовослужбовця.
Зазначені документи направляються командиром до житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) для прийняття рішення про зарахування на облік.
Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) у разі необхідності має право запитувати через командира військової частини у відповідних державних органів, установ, організацій, громадян інші документи.
Вимагати від військовослужбовців та членів їх сімей інших, не передбачених законодавством, документів забороняється.
Згідно з пунктом 8 розділу IV Інструкції №380 рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік із зазначенням дати зарахування на облік, складу сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень.
Відповідно до пункту 9 розділу IV Інструкції №380 військовослужбовці, зараховані на облік, реєструються в Книзі обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (додаток 6).
Датою зарахування військовослужбовця на облік є дата прийняття житловою комісією військової частини (об`єднаною житловою комісією) рішення про зарахування військовослужбовця на облік але не пізніше місяця з дня реєстрації рапорту військовослужбовця.
На підставі даних обліку житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) формує чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. У разі якщо час зарахування на облік військовослужбовців збігається за однією датою, черговість серед них визначається відповідно до часу перебування (проходження) на військовій службі (за вислугою років) чи/або часу набуття права на пільги.
Військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав. Час перебування військовослужбовців на обліку для поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею) не враховується.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців, які проходили службу у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації), які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби в іншому гарнізоні (в іншій місцевості), але протягом шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби не зареєстрували місце проживання і не подали рапорт про зарахування на облік, попередній час перебування на обліку не зберігається.
Отже, з аналізу наведених положень випливає, що попередній час перебування військовослужбовця на обліку не зберігається за одночасного існування двох негативних умов: 1) не реєстрація упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби місця проживання; 2) неподання упродовж шести місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби рапорту про зарахування на облік. Виключенням з цього правила є проходження військовослужбовцями служби у військових частинах, пункти постійної дислокації яких розташовані на територіях районів проведення антитерористичної операції, а також у військових частинах, які були сформовані під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації.
Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік з 25.12.2000 на загальну чергу під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_5 та був неодноразово переведений до різних військових частин, зокрема, до військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до довідки № 2694 від 12.10.2023 військової частини НОМЕР_7 , доданої до рапорту позивачем, майстер-сержант ОСОБА_1 перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_7 з 21.04.2022 по 15.09.2023. 
Згідно з відомостями, що відображені на сторінці 13 паспорту громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_10 , місце проживання позивача з 12.10.2016 було зареєстроване за адресою: АДРЕСА_5 .
Крім цього, у разі переведення військовослужбовця, який перебуває на обліку, до нового місця проходження військової служби або звільнення його з військової служби командир військової частини зобов`язаний надати до КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу про переміщення або звільнення військовослужбовця протягом 10 днів з дня видачі цього наказу.
Таким чином, саме на командування військової частини покладено обов`язок забезпечення належного оформлення подальшого квартирного обліку військовослужбовця, який переміщується до нового місця служби з метою унеможливлення порушення житлових прав військовослужбовця.
Також, як роз`яснив Верховний Суд в правових висновках, викладених в постановах від 03.05.2018 у справі №359/6809/17 (провадження №61-10533св18); від 20.03.2019 року у справі №760/750/16-ц (провадження №61-10380св18); від 10.10.2019 у справі №359/1347/17 (провадження №61-26027св18), розглядаючи аналогічні справи судам належить з`ясовувати такі обставини: чи скасовувалось рішення житлової комісії про зарахування військовослужбовця на квартирний облік; чи був зарахований військовослужбовець на квартирний облік внаслідок подання ним недостовірних відомостей або внаслідок неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття військовослужбовця на квартирний облік.
Отже, вищенаведені висновки Верховного Суду свідчать про те, що за позивачем зберігається попередній час перебування на обліку.
Щодо неподання рапорту протягом 6 місяців після прибуття до нового місця проходження військової служби суд враховує пояснення позивача відносно того, що військова частина НОМЕР_7 є військовою частиною, яка була сформована під час особливого періоду без визначення пункту постійної дислокації.
Суд звертає увагу на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про ведення воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-Х, на території України ведений воєнний стан через акт відкритої агресії з боку Російської Федерації та проведенням активних бойових дій на території Київської, Харківської, Херсонської, Донецької та Луганської областей, дію якого станом на сьогодні продовжено.
Вказане не було враховане відповідачем при відмові в збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку з 25.12.2000.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що перенесення дати зарахування позивача на квартирний облік під час дії воєнного стану з підстав можливого недотримання ним строків для реєстрації місця проживання і подання рапорту про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов є таким, що не відповідає вимогам Закону України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни».
Крім того, Інструкція № 380 є підзаконним нормативно-правовим актом, який виданий з метою роз`яснення застосування норма права, а не відміни (позбавлення) права позивача на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
У відповідності до вимог ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10,13, 14, 72-77, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_3 , яке викладене в протоколі засідання військової комісії НОМЕР_3 №22 від 07.11.2023, в частині відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та в частині взяття ОСОБА_1 на квартирний облік складом одна особа з 07 листопада 2023 року, внесення змін у списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 , складом одна особа з 07 листопада 2023 року;
Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_3 №534 від 07.11.2023 в частині відмови ОСОБА_1 у збереженні попереднього часу перебування на квартирному обліку та в частині прийняття ОСОБА_1 з 07.11.2023 на квартирний облік складом одна особа, внесення у списки на першочергового отримання житлового приміщення та внесення зміни у список осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у житловій комісії військової частини НОМЕР_3 ;
Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 взяти ОСОБА_2 на квартирний облік із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку з 25.12.2000 та включити ОСОБА_2 у списки військовослужбовців, які мають право першочергового отримання житла з 17.06.2016, як учасника бойових дій, складом одна особа.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан