УХВАЛА

22 грудня 2025 року 
м. Київ

справа №560/3882/25
адміністративне провадження №К/990/45539/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва М.І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В. 
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії, і
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( далі також - позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправним переведення з 01 березня 2021 року позивача з пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу» на пенсію по інвалідності згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області відновити виплату позивачу раніше призначеної пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 16 грудня 1993 року №3723-ХІІ «Про державну службу» в розмірі 90 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу з нарахуванням індексації з часу переведення на пенсію по інвалідності згідно зі Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (01 березня 2021 року) та виплатити позивачу не отриману у зв`язку з цим суму пенсії.
Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалою від 17 березня 2025 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року, відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відмовив у відкритті адміністративного провадження. 
Cуд виходив з того, що стверджувані позивачем порушення його прав на пенсійні виплати не можуть бути спором, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, оскільки те, що позивач ОСОБА_1 трактує як спір, насправді є вимогами про неналежне виконання судового рішення, яким, з огляду на текст позовної заяви по суті, є постанова Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року у справі № 686/346/16-а, що набрала законної сили.
Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 28 серпня 2025 року визнав обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі і, зокрема, мотивував своє судове рішення тим, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, тому, в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача у разі визнання його судом порушеним. Під час розгляду позовних вимог позивача стосовно неправильного виконання окремого судового рішення у іншій справі суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду у певний спосіб шляхом ухвалення нового судового рішення. Судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених КАС України. Неправильне виконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження. Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.
ОСОБА_1 не примирився з рішеннями судів попередніх інстанцій і подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
У касаційній скарзі скаржник описує фактичні обставини у справі, наводить відповідне обґрунтування, яке містить посилання на практику касаційного суду, яка (практика), як її інтерпретує скаржник, доводить слушність і переконливість доводів своєї касаційної скарги. Серед іншого, скаржник вважає, що суд першої інстанції, коли відмовив йому у відкритті провадження за його позовом, перешкоджає йому в доступі до правосуддя. Гадає, що спір у цій справі має інший характер та предмет спору, ніж той, що був у справі № 686/346/16-а, яка набрала законної сили. Скаржник переконаний, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Верховний Суд ухвалою від 17 листопада 2025 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року, оскільки встановив, що зазначені в клопотанні причини пропуску строку на касаційне оскарження є недостатніми для того, щоб визнати їх поважними. Суд залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без руху та надав йому десятиденний строк для усунення недоліків (вад) касаційної скарги шляхом подання до суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших причин та підстав, або доповнити значеннєвими властивостями зазначені підстави для поновлення цього строку. 
У строк, встановлений ухвалою про залишення касаційної скарги без руху, скаржник виконав вимоги, які були в ній зазначені. ОСОБА_1 у новій заяві про поновлення строку на касаційне оскарження детально описує про неодноразові звернення до судів першої та апеляційної інстанцій з клопотаннями про надання чи надіслання йому копій судових рішень за його позовом, зокрема додав копію листа Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2025 року, в якому запевнялось скаржника про те, що після ухвалення судового рішення йому, як учаснику справи, належним чином повідомлять про результати перегляду. Додав також виписку з медичної карти про перебування на лікуванні з 29 вересня по 03 жовтня 2025 року. Стверджує, що жодних листів з рішеннями судів попередніх інстанцій не отримував аж до 10 жовтня 2025 року, що підтверджується відповідними доказами. І з цих незалежних від нього причин відбувся пропуск строку на касаційне оскарження, у зв`язку з чим просить поновити строк та визнати причини його пропуску поважними. 
Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу [а саме про повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження].
Згідно із частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинами другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Наведені в касаційній скарзі доводи вказують на наявність обставин, визначених абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, які заразом дають підстави для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України, коли нема підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Аналіз доводів касаційної скарги в аспекті встановлених судами першої та апеляційної інстанцій і викладених в оскаржених судових рішеннях фактичних обставин справи, наданою їм правничою оцінкою в сукупності, дозволяє на стадії ухвалення рішення про можливість касаційного оскарження визнати, що касаційна скарга ОСОБА_1 не містить підстав, за яких ця скарга мала б бути повернута без розгляду, чи за яких можливо ухвалити рішення про відмову у відкритті касаційного провадження. 
Зазначені скаржником аргументи та доводи, викладені в касаційній скарзі, потребують ретельної перевірки та вивчення матеріалів справи, чого не можна виконати на стадії відкриття касаційного провадження, тому колегія суддів в аспекті проаналізованих підстав, на основі яких подана касаційна скарга у цій справі, вважає за потрібне здійснити касаційний перегляд судових рішень попередніх інстанцій, ухвалених у цій справі.
Відповідно до норм статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Судове рішення суду апеляційної інстанції (оскаржувана постанова)у цій справі ухвалене в письмовому провадженні без участі сторін; скаржник не був обізнаний зі змістом винесеного судового рішення суду апеляційної інстанції в день його проголошення судом. Відповідно до відомостей електронної судової справи, витребуваної через комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду», доводи скаржника про отримання ним постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року лише 10 жовтня 2025 року не є голослівними, оскільки в цій справі не виявлено документів, які би підтверджували протилежне. З відомостей електронної судової справи простежується також, що і раніше цієї дати копії постанови апеляційного суду ОСОБА_1 не надсилалась (не вручалась). Після отримання копії постанови апеляційного суду скаржник подав касаційну скаргу 06 листопада 2025 року, тобто в межах тридцятиденного строку на касаційне оскарження з дня отримання (вручення) оскаржуваного судового рішення і причини пропуску строку відбулися з причин, незалежних від волі скаржника, тому строк на касаційне оскарження підлягає поновленню. 
Касаційна скарга подана із дотриманням передбаченого цим Кодексом порядку, за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, а підстав для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження нема, звідси колегія суддів в контексті викладеного підсумовує, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 3, 328, 334, 338, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження ухвали Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року задовольнити та поновити йому строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень. 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Витребувати із Хмельницького окружного адміністративного суду справу № 560/3882/25 за вищезазначеним позовом.
Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів. 
Учасникам справи встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач М. І. Гриців
Судді С. Г. Стеценко 
Л. В. Тацій