Справа №731/672/25 
Провадження №2-а/731/3/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року       с-ще Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі:
судді       Савенка А.І.,
за участю секретаря      Будімірової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Варвинський відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,  про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - 

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2025 року до суду надійшов зазначений позов.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що 21 вересня 2025 року поліцейським 1 взводу 1 роти 2 батальйону полк-2 УПП в м. Києві Латишевим М.В. винесено стосовно нього постанову серії ЕНА № 5773092 про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме: за порушення п. 34 ПДР України - Порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. У постанові вказано, що керуючи автомобілем, він перетнув дорожню розмітку 1.16.2, яка позначає острівці, що розділяють транспортні потоки попутних напрямків.
Рішенням Варвинського районного суду Чернігівської області від 29 жовтня 2025 року по справі № 731/557/25 скасовано постанову серії ЕНА № 5773092 від 21 вересня 2025 року та надіслано справу на новий розгляд.
19 листопада 2025 року виніс стосовно нього повторну постанову про застосування адміністративного стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, серії ЕНА № 6185520. Відповідно до постанови 21 вересня 2025 року, о 14 годині 44 хвилин, в місті Києві, площа Харківська, 201/203, керуючи автомобілем, він не виконав вимогу дорожнього знака 5.16. «Напрямок руху по смугах», здійснив поворот ліворуч зі смуги, призначеної для руху прямо, чим порушив п. 33 ПДР України - Порушення вимог дорожніх знаків.
Вважає постанову протиправною, незаконною та такою, що підлягає скасуванню, обставини, зазначені у постанові не відповідають дійсності.
У постанові вказано зовсім інше правопорушення та інших час його вчинення.
21 вересня 2025 року, о 14 годині 44 хвилин, в місті Києві, площа Харківська, 201/203, керуючи автомобілем, від не вчиняв жодних порушень ПДР, а здійснював рух відповідно до вимог чинного законодавства. 
Крім того, він не був належно повідомлений про дату та час розгляду справи, хоча повинен був отримати його за три дні до розгляду. Запрошення на 18 голині 00 хвилин 19 листопада 2025 року прибуло до поштового відділення лише 19 листопада 2025 року, а отримав він його взагалі 20 листопада 2025 року. Практика Верховного Суду йде по сталому шляху скасування постанов про адміністративного правопорушення у разі несвоєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи.
Просить визнати дії відповідача протиправними та скасування постанову про накладення адміністративного стягнення, а також стягнути з відповідача сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 3 000,00 грн. 
Провадження у справі відкрито 18 грудня 2025 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 12 годину 00 хвилин 12 січня 2026 року.
02 січня 2026 року від представника відповідача Тарадая В.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 36-44).
06 січня 2026 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив відповідача (а.с. 46-50). 
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 57). У відповіді на відзив наголошує, що був неналежно повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення. Адвокат Гезердава О.В. представляв його інтереси виключно у Варвинському районному суді, що видно з ордера. Представляти інтереси під час розгляду справи в Департаменті патрульної поліції він адвоката Гезердаву О.В. не уповноважував. Твердження відповідача про вчинення ним адміністративного правопорушення ґрунтуються виключно на припущенням. Скріншоти відеозаписів з камер смарт сіті не відображають номерного знака автомобіля, його марки та моделі, а також не ідентифікують водія, який керував транспортним засобом. 
 
Відповідач Департамент патрульної поліції про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с. 32), свого представника у судове засідання не направили. 02 січня 2026 року від представника відповідача Тарадая В.В. надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 36-44), в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки він дійсно порушив вимогу дорожнього знака 5.16. «Напрямок руху по смугах», здійснив поворот ліворуч зі смуги, призначеної для руху прямо, чим порушив п. 33 ПДР України - Порушення вимог дорожніх знаків. Порушення зафіксовано на камеру комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Смарт Сіті», про що зазначено в п. 7 постанови. Під час спілкування з працівником патрульної поліції позивач не оспорював того, що керував транспортним засобом, як і не оспорював факту порушення ПДР. Про те, що повторний розгляд справи відбудеться о 18 год. 00 хв. 19 листопада 2025 року, в приміщенні полку № 2, позивач повідомлявся листом, а також шляхом направлення повідомлення 14 листопада 2025 року на адресу електронної пошти представника Гезердави О.В., тобто за 6 днів до розгляду справи. Крім того, просили зменшити розмір витрат позивача на правничу допомогу адвоката, оскільки вони є завищеними та майже в 9 разів перевищують суму штрафу. 
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, представника в судове засідання не направила, подали клопотання про розгляд за їх відсутності (а.с. 35).
 
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.
 
Як убачається з копії постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6185520 від 19 листопада 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень (а.с. 15). Відповідно до оскаржуваної постанови 21 вересня 2025 року, о 14 год. 44 хв. 22 сек., поблизу будинку 201/203 на площі Харківській, в місті Києві, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 150, днз НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожнього знака 5.16. «Напрямок руху по смугах», здійснив поворот ліворуч зі смуги, призначеної для руху прямо, чим порушив п. 33 ПДР України - Порушення вимог дорожніх знаків.
 
У графі 7 постанови «До постанови додаються» вказано: Бк 473519, 472996 «смарт сіті».
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, зі змінами. 
 
Відповідно до пункту 33 ПДР України дорожній знак 5.16. «Напрямки руху по смугах» є інформаційно-вказівним знаком, який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.
 
Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
 
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
 
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.
 
Водночас у матеріалах справи відсутні докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови поліцейського про накладення адміністративного стягнення на позивача, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення. 
 
Суд вважає слушними доводи позивача про те, що скріншоти відеозаписів з камер комплексної системи відеоспостереження міста Києва «Смарт Сіті» не відображають номерного знака автомобіля, його марки, а також не ідентифікують водія, який керував транспортним засобом, тобто вказані скріншоти, як і самі відеозаписи, не є належними доказами винуватості позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Запис бодікамери патрульного взагалі не фіксує ані події зупинення автомобіля, ані події порушення, а фільмує лише процедуру спілкування з водієм, при цьому, встановити, в якому ж часе автомобілі знаходиться водій неможливо. 
 
При цьому рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.
 
Суд також приймає до уваги і доводи позивача про те, що він не був належним чином повідомлений відповідачем про місце та час повторного розгляду справи про порушення ПДР. Позивач отримав повідомлення по пошті 20 листопада 2025 року (а.с. 17-20), а повідомлення на електронну пошту адвоката Гезердави О.В., за відсутності доказів наявності у вказаного адвоката повноважень на представництво його інтересів під час розгляду справи у підрозділі Департаменту патрульної поліції, не є належним повідомлення позивача. 
 
Верховний Суд неодноразово висловлював висновок про те, що несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення такою, що ухвалена з порушенням встановленої процедури, оскільки наслідком розгляду справи без самої особи є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП (постанови Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі № 522/20755/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі № 591/2794/17, від 06 лютого 2020 року у справі № 05/7145/16-а, від 21 травня 2020 року у справі № 286/4145/15-а, від 31 березня 2021 року у справі № 676/752/17, від 25 травня 2022 року у справі № 465/5145/16-а. 
 
В силу принципу презумпції невинуватості, який закріплений у ст. 62 Конституції України та діє в адміністративному праві, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, всі сумніви у винності особи, що притягається до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року по справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
 
Отже, відповідач не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача.
З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
При цьому, суд констатує, що під час судового розгляду не встановлено як факту наявності складу адміністративного правопорушення в діях  ОСОБА_1 , так і факту відсутності складу, адже наявних у справі доказів недостатньо для обґрунтованого висновку. 
 
Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено. 
Зважаючи на наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, скасувати постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Суд, дослідивши доводи відповідача щодо явного завищення позивачем своїх витрат на правничу допомогу, вважає, що витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3 000,00 грн відповідають критерію розумності та об`єму виконаної роботи, підтверджені копією договору з визначений розміром гонорару (а.с. 22) та квитанцією (а.с. 23), а тому зменшенню не підлягають.
Зважаючи на задоволення позову, судовий збір та витрати позивача на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 72, 77, 139, 229, 246, 286 КАС України, ст. 251, 283-284, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

 
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Департаменту патрульної поліції (код ЄДРПОУ 40108646, юридична адреса: 03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3; електронна адреса: public@patrol.police.gov.ua), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Варвинський відділ державної виконавчої служби у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (код ЄДРПОУ 34287219, 17600, с-ще Варва Чернігівської області, вул. Пилипенка, б. 3а) про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.
 
Визнати дії Департаменту патрульної поліції протиправними та скасувати постанову поліцейського 1 взводу 1 роти 2 батальйону полк-2 Управління патрульної поліції в м. Києві Латишева Микити Володимировича серії ЕНА № 6185520 від 19 листопада 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за невиконання вимог п. 33 ПДР України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Стягнути на користь позивача ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору та 3 000 (три тисячі) гривень витрат на правничу допомогу адвоката.
 
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.
 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

 
Суддя          А.І.Савенко