ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/24108/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року (суддя Л.Є. Букіна) у справі № 160/24108/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” № 527/м від 04.08.2025 року в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби позивача та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент призову на військову службу позивач мав право на бронювання, однак вказані обставини не були перевірені ІНФОРМАЦІЯ_3 під час прийняття спірного наказу. Позивач вважає, що внаслідок вчинення ІНФОРМАЦІЯ_3 цих протиправних дій, належним способом відновлення порушеного права є зобов`язання військової частини НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Судом першої інстанції зазначено, що станом на момент призову позивач не був заброньованою особою та не мав відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації
Суд вказав, що наявність у позивача права на відстрочку не є безумовним свідченням того, що таке право ним буде реалізовано. Крім того, законодавством передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані 
заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а не особи, які мають можливість розпочинати процедуру бронювання.
Суд зауважив, саме на момент призову позивача він не був заброньований, а твердження про те, що він може бути заброньований є лише припущеннями про обставини, які можливо мали б місце в майбутньому, однак їх не існувало і не могло існувати станом на момент призову позивача, з огляду на те, що станом на 04.08.2025 навіть роботодавець позивача не звертався із відповідними листами про бронювання своїх працівників із списками в якому не було зазначено позивача.
Суд вважав, що позивач є громадянином України, військовозобов`язаним, не мав відстрочки від призову та був придатним до військової служби, а тому підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи, беручи до уваги норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позивач, будучи військовозобов`язаним, підлягав призову на військову службу під час мобілізації, а тому судом не встановлено порушення порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією.
Суд констатував, що оскільки позивач був призваний на військову службу під час мобілізації в умовах воєнного стану, то він втратив статус військовозобов`язаної особи і набув статусу військовослужбовця, а відтак обставини наявності підстав для бронювання та подальшого отримання відстрочки не є підставою для звільнення з військової служби.
Суд врахував, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
За викладених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що він наголошував працівникам територіального центру комплектування та соціальної підтримки про своє право на бронювання та намір його реалізувати, однак таке право позивача було проігноровано. Зауважує, що роботодавець позивача вживав заходи щодо бронювання позивача, однак вони територіальним центром комплектування та соціальної підтримки були повністю проігноровані. Вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку щодо незворотності процесу мобілізації в спірному випадку.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач до моменту призову обіймав посаду помічника судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Як зазначає позивач у позові, 23.07.2025 йому виповнилося 25 років, а тому 24.07.2025 року він особисто звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 за зміною статусу з призовника на військовозобов`язаного з метою подальшої реалізації свого права на бронювання.
28.07.2025 року позивач пройшов ВЛК, та був визнаний придатним для несення військової служби.
04.08.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 від Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області також скеровано листа за підписом керівника апарату суду Булах Л. з проханням надати час для оформлення бронювання військовозобов`язаного позивача.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” № 527/м від 04.08.2025 року позивача призвано для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.08.2025 №220 позивача призначено на посаду солдата резерву запасної роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .
Вважаючи протиправним наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” № 527/м від 04.08.2025 року в частині призову та направлення позивача для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст.1 Закону №2232-XII).
Згідно із ч. 6 ст. 2 Закону №2232-XII, одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно ст. 39 Закону №2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (абз. 1 ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. 
Так зокрема, п.1 ч.1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку.
Відповідно до ст. 25 Закону №3543-ХІІ порядок та організація бронювання, критерії, перелік посад і професій, а також обсяги бронювання військовозобов`язаних визначаються цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, прийнятими на його виконання.
Порядок бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час (далі Порядок №76) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 р. № 76.
Згідно п.3 Порядку №76 бронювання військовозобов`язаних, зазначених у пункті 1 цього Порядку, здійснюється за списками військовозобов`язаних, які пропонуються до бронювання на період мобілізації та на воєнний час, в електронній формі засобами Порталу Дія.
Заброньованим військовозобов`язаним надається відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок №560).
Відповідно до п.81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ.
Зі змісту матеріалів справи вбачається, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” № 527/м від 04.08.2025 року позивача призвано для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 .
Не є спірним, позивачем не заперечується, що на час оформлення вищевказаного наказу позивач був військовозобов`язаним.
Колегія суддів з`ясувала, що матеріали справи не містять доказів того, що позивач станом на час оформлення спірного наказу № 527/м від 04.08.2025 року був заброньований за відповідним органом, що передбачено п.1 ч.1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ. 
Разом з тим, позивачем не наведено наявність у нього інших підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, що передбачені у ст. 23 Закону №3543-ХІІ.
Колегія суддів зауважує, що лист від 04.08.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 від Покровського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з проханням надати час для оформлення бронювання військовозобов`язаного позивача не є підтвердженням бронювання позивача та/або здійснення заходів бронювання згідно Порядку №76.
Апеляційний суд звертає увагу, що за приписами п.1 ч.1 ст. 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації саме заброньовані військовозобов`язані, ці приписи не виключають призов військовозобов`язаних, які не заброньовані та лише мають право на бронювання і намір його реалізувати.
За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач є громадянином України, був військовозобов`язаним, не мав відстрочки від призову, зокрема бронювання від призову, та був придатним до військової служби, тому позивач підлягав призову на військову службу під час мобілізації.
Відтак, є обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що порушення порядку призову позивача на військову службу за мобілізацією відповідачем не допущено, а отже спірний наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 “Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період” № 527/м від 04.08.2025 року, яким позивача призвано для проходження військової служби за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 є правомірним.
Таким чином, підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування наказу № 527/м від 04.08.2025 року стосовно позивача немає, а тому похідна вимога зобов`язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби позивача та виключити його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 також задоволенню не підлягає.
Підсумовуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 319, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі №160/24108/25 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 12.01.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров