Справа № 442/8926/25
Провадження №3/442/20/2026 

П О С Т А Н О В А 
Іменем України

30 січня 2026 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Хомик А.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького РВП Головного управління патрульної поліції у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого на АДРЕСА_1 , 
- за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 15.11.2025 року о 01 год. 45 хв. в м.Дрогобичі на вул. В.Великого, 2, керував т/з марки «MERCEDES BENZ SPRINTER”, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не визнав, подав письмове пояснення в якому просить на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Вказує, що у справі відсутні належні та допустимі докази вчинення ним 15.11.2025 о 01:45 в м.Дрогобичі на вул. В.Великого, 2, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, згідно частини 4 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України "Про правовий режим воєнного стану".
Як видно із представлених нарізок відеозаписів, на самому початку на пропозицію поліцейського пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 не відмовлявся, а пояснював, що він є діючим військовослужбовцем, у нього наявний спеціальний статус і бере безпосередню активну участь у бойових завданнях на сході України. На підтвердження показав, що у нього є відповідні документи, які забороняють працівникам поліції чинити йому перешкоди у пересуванні, а саме: оперативний талон, згідно якого водій, пасажири, документи, вантаж і транспортний засіб не підлягають огляду та перевірці, а тому йому слід забезпечити безперешкодний проїзд.
Таким чином, за наведених вище обставин, працівник поліції не мав достатніх підстав для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 огляду не підлягав, так як керував транспортним засобом у комендантську годину по службовій необхідності.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД № 798173 в графі «місце роботи» працівник поліції зазначив, що ОСОБА_1 не працює, хоча йому достеменно було відомо із наданих вище документів та пояснень, що він є військовослужбовцем.
На першому відео під назвою "Video 2025-11-17 (1)" взагалі відсутній звук, що в свою чергу також нівелює доказову базу. Дане відео закінчується на відрізку часу 01:48:06. Хто керував бусом та сидить першочергово за кермом при примусовій зупинці автомобіля марки Мерседес-бенц Спринтер д.н.з. НОМЕР_1 дане відео не показує та не відображає усіх істотних обставин такого затримання, хоча в наступному вуже можна побачити як ОСОБА_1 показує документи та допомагає працівникам звіряти він код.
Звертає увагу суду, що відеозапис містить ряд нарізок, а також він у порушення норм Інструкції вівся не безперервно та виключає багато моментів і фактів для встановлення істини у даній справі. Окрім того, згідно вказаних нарізок перерви (припинення зйомок) між відеозаписами становлять проміжки часу, що виключає ряд записів відтворення, необхідні для встановлення об`єктивної істини, а деякі відео-файли взагалі не містять звуку.
Також, цікавим є і той факт, що нарізка наданих суду відео-файлів містять назву "Video 2025-11-17 (1)" та ін., що не збігаються із датою, що вказана в протоколі про адміністративне правопорушення, яка вказана як 15 листопада 2025 року.
На відео-файлах зафіксовано різні вихідні дані. Також в даному відрізку відео чітко видно, що ОСОБА_1 погодився пред`явити військовий квиток встановлення його особи із фотографією, а пізніше навіть поки посвідчення водія в додатку «Дія».
Окрім того, на цьому відрізку відео нарізки чітко видно як водій ОСОБА_1 виходить з автомобіля, допомагає працівникам поліції встановлювати номер кузова (рами), що не зобов`язаний був взагалі робити. Зазначає, що водій веде себе повністю адекватно, розмова спокійна та чітка, тремору рук немає при пред`явленні оперативного талона, всі дії є послідовними та адекватними, а сам водій ввічливо посміхається.
На третьому відео "Video 2025-11-17 (2)" яке починається із відрізку: 01:53:16 і закінчується на відрізку: 01:54:35 водія запитують, чи він має посвідчення водія і реєстраційні документи, він чітко відповідає, що має, але для чого, оскільки він пред`явив оперативний талон, що також підтверджує сам працівник, який запитував: «Ви мені показали він код, тобто оперативний талон...».
На іншому відрізку відеонарізок "Video 2025-11-17 (2) 0", який починається з відрізку часу: 01:59:36 працівник поліції взагалі говорить наступне: «Не вірите, то я зараз Вам зроблю, а водій ОСОБА_1 ввічливо відповідає, що знаючи його особисто раніше, не хоче із ним заходити в конфлікт, та його поважає....»
Як пояснює сам ОСОБА_1 у нього склались неприязні відносини із деякими працівниками та керівництвом місцевої поліції раніше, які тривають по сьогоднішній день і що його вже і раніше пробували неодноразово підставити та притягнути таким чином до адміністративної відповідальності.
Провадження у справі № 442/3576/21 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, в даному випадку навіть з долучених нарізок відеозаписів вбачається відсутність двох з трьох ознак алкогольного сп`яніння, які були вказані працівниками поліції.
Зазначає, що не бралися до уваги також і показання свідка, який сидів поруч з водієм та стверджував, що у водія не було жодних ознак алкогольного сп`яніння, а зі сторони працівників поліції було знову ж таки необ`єктивне ставлення.
Також вказує на порушення Наказу 06.11.2015 №1376 «Про затвердження інструкції з оформленя матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», йому не було роз`яснено права, передбачені Конституцією України та КУпАП, не запропоновано скористатись правовою допомогою для захисту порушених прав. 
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Ільків О.М. заперечення проти протоколу підтримав.
Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, приходжу до такого висновку.
Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до загальних положень ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій зобов`язаний, на вимогу працівника поліції, пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин, а пунктом 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Так, вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступною сукупністю доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 798173 від 15.11.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП, відповідно до якого ОСОБА_1 15.11.2025 року о 01 год. 45 хв. в м.Дрогобичі на вул. В.Великого, 2, керував т/з марки «MERCEDES BENZ SPRINTER”, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи, Video2025-11-17-(2)0 де на 02:00 по 2:02 зафіксовано відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння;
Щодо тверджень ОСОБА_1 стосовно того, що у нього склались неприязні відносини із деякими працівниками поліції та керівництвом місцевої поліції і що його вже раніше хотіли підставити та притягнути до адміністративної відповідальності, то суд не бере таке до уваги, та вважає їх такими, що направлені на уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки під час відтворення відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння відповів «ні», що двозначному тлумаченню не підлягає.
Інші доводи, зазначені у клопотанні та поясненнях сторони захисту, не спростовують факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є несуттєвими, а тому відхиляються судом як безпідставні.
Вважаю, що об`єктивних даних зафіксованих на відеозаписі достатньо для підтвердження факту вказаних в протоколі обставин, а заперечення правопорушника розцінюю як спробу уникнення від адміністративної відповідності. 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, його відмова від огляду на стан сп`яніння беззаперечно вказує на наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно зі ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни притягнення до адміністративної відповідальності не збігли.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Отже, стягнення є засобом впливу на свідомість правопорушника і головна його мета виховання порушника, формування у нього законослухняної поведінки, у зв`язку із чим своєчасне застосування заходів стягнення за адміністративні правопорушення є засобом запобігання суспільно небезпечних діянь.
Враховуючи наведене, характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 40-1 КУпАП судовий збір покладається на особу, на яку накладено стягнення.
Керуючись ч.1 ст.130, ст. ст. 283, 284 КпАП України, суд, -
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, та позбавити права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. в дохід спеціального фонду Державного бюджету.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду.
Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Суддя А.П. Хомик