ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/380/26 Справа № 932/1475/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Салькова В. С. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді: Ткаченко І.Ю.,
суддів: Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретаря: Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та стягнення моральної шкоди 
за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області
на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року,-

В С Т А Н О В И В: 

19 лютого 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому третіми особами вказав Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15 жовтня 2023 року сталася дорожньо-транспортна пригода за адресою: м. Дніпро, вулиця Святослава Хороброго (навпроти будинку № 1 по проспекту Лесі Українки) за таких обставини: водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем патрульної поліції Skoda Rapid, д.н.з. НОМЕР_1 , скоїла наїзд на припаркований автомобіль Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль отримав пошкодження. Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 грудня 2023 року по справі № 203/6204/23 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу інспектором поліції в ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у сумі 850,00 грн. ОСОБА_1 на момент ДТП був власником автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП належний йому автомобіль було пошкоджено, а тому позивачу була спричинена шкода. Відповідно до Висновку експерта по судовій автотоварознавчій експертизі щодо визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ № 46/23А від 13 грудня 2023 року, матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП, складає 466 888,52 грн., ринкова вартість аварійно пошкодженого автомобіля Audi A4, д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , в результаті його пошкодження при ДТП складає 218 673,56 грн. Вартість послуг з надання експертом вищезазначеного висновку склала 8 000,00 грн., що були сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією від 01 листопада 2023 року. Також позивачем було понесено витрати на евакуатор для перевезення автомобіля з місця ДТП до станції технічного обслуговування, що підтверджується рахунком на оплату №1 від 23 жовтня 2023 року та квитанцією від 23 жовтня 2023 року. Окрім того, позивачу внаслідок ДТП завдано моральну шкоду, оскільки ДТП трапилось вночі під вікнами його квартири, йому довелось порушувати свій звичний режим дня, вночі приймати участь в оформленні матеріалів ДТП. Крім того, позивач морально переживав через те, що його власність була пошкоджена і він довгий час не міг використовувати пошкоджений автомобіль, який був придбаний ним лише за 3 місяці до ДТП. Позивач тривалий час вимушений поновлювати порушені права, що змінило звичайний ритм його життя, у тому числі звертатися до страхової компанії та суду з проханням відшкодувати заподіяну шкоду та вживати інших дій, пов`язаних із своєчасним отриманням відшкодування. Також внаслідок відновлення та реставрації автомобіля погіршився товарний вигляд автомобіля, відбулось зниження ринкової вартості. Виходячи із засад розумності та справедливості, позивач вважає суму в розмірі 20 000 грн. обґрунтованою та співмірною обсягу завданих моральних страждань в наслідок ДТП (том 1 а.с.1-6). 

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 листопада 2024 року позовні вимоги  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та стягнення моральної шкоди – задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 97 914 грн. 96 коп., понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., а всього 99 126 грн. 16 коп. 
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди (том 1 а.с.119-129).

Додатковим рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9964 грн 80 коп. (том 1 а.с.217-219).

Не погодившись з додатковим рішенням суду, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове яким відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу (том 1 а.с.223-232).

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.11.2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди та стягнення моральної шкоди - задоволені частково.
Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 97914,96 грн, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн, а всього 99126,16 грн.
Відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди.
17.11.2025 року представником позивача Зоц А.О. подано до суду заяву про надання доказів на підтвердження розміру судових витрат, де вона зазначила, що позивачем були понесені судові витрати у справі зі сплати судового збору та витрати із надання правової допомоги у розмірі 20000,00 грн, що підтверджується копією Договору про надання правової допомоги від 19.01.2024, платіжною інструкцією від 22.01.2024 та копією Акту приймання-передачі наданих послуг №1 від 12.11.2024. Просила суд задовольнити заяву та здійснити розподіл судових витрат у справі. 

Так, однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини першої статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України).
Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). 

Як вбачається із матеріалів справи, 19.01.2024 між ОСОБА_1 та адвокатом Зоц А.О. був укладений Договір б/н про надання правової допомоги.
Представник позивача на підтвердження судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20000,00 грн надала копію цього Договору, копію Акту №1 від 12.11.2024 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 19.01.2024 з переліком та вартістю наданих послуг; Платіжну інструкцію №538873668 від 22.01.2024 про сплату ОСОБА_1 ФОП ОСОБА_5 20000,00 грн за надання юридичних послуг за договором від 19.01.2024.
Згідно з Актом №1 від 12.11.2024 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги від 19.01.2024 адвокатом Зоц А.О. позивачеві надані такі послуги:
-Усна консультація та роз`яснення клієнту з питань захисту його прав та законних інтересів – 2 години вартістю 3000,00 грн;
-Надання юридичної оцінки наданим клієнтом документів, збір доказів – 1 година вартістю 1500,00 грн;
-Аналіз судової практики з питань відшкодування шкоди та формування правової позиції – 1 година вартістю 1000,00 грн;
-Підготовка та подання адвокатського запиту – 2 години вартістю 3000,00 грн;
-Складання позовної заяви та підготовка копій документів – 3 години вартістю 4500,00 грн;
-Подання до суду позовної заяви – 1 година вартістю 1000,00 грн;
-Участь адвоката в судових засіданнях, включаючи час на дорогу для участі – 6 годин вартістю 6000,00 грн.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження №11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), від 02 липня 2020 року у справі №362/3912/18 (провадження №61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі №301/2534/16-ц (провадження №61-7446св19).

Судом першої інстанції враховані положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що вимоги заяви щодо стягнення витрат на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.

Посилання в апеляційній сказі на неспівмірність суми відшкодування судових витрат, колегія суддів відхиляє, оскільки, як правильно було зазначено судом першої інстанції, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи визначені, з урахуванням пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Місцевий суд, розподіляючи витрати, понесені третьою особою на професійну правничу допомогу, дійшов до обґрунтованого висновку, що наявні в матеріалах справи докази є підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат та їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, критерію значимості таких дій у справі, та з врахуванням того, що позовні вимоги задоволенні частково, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про стягнення з ГУНП в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9964,80 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області - залишити без задоволення. 

Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Дніпра від 29 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 22 січня 2026 року. 

Судді: