ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3571/25  Номер провадження 22-ц/814/525/26	Головуючий у 1-й інстанції Мирошникова О. Ш.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді Одринської Т.В.,
суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,
за участю секретаря Сальної Н.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 – адвоката Антіховича Володимира Володимировича на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2025 року,
В С Т А Н О В И В :
У липні 2025 року позивач звернувся до суду першої інстанції із вказаним позовом, у якому просив:
1) зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , як повнолітнього сина, який продовжує навчання, на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.09.2022 по справі № 592/5589/22, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до припинення навчання ОСОБА_3 у відокремленому структурному підрозділі «Сумський фаховий коледж Національного університету харчових технологій», але не довше ніж до досягнення ним 23-х років, та визначити аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно до припинення навчання ОСОБА_3 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років;
2) зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі судового наказу № 539/2839/24 від 26.07.2024 року, виданого 20.09.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, на утримання дитини ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та визначити аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2025 рокуповернуто ОСОБА_1 позовну заявуна підставі пункту 2 частини четвертої статті 185 ЦПК України.
Роз`яснено позивачу положення частини сьомої статті 185 ЦПК України: повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Ухвала суду мотивована тим, що заявлені позивачем дві вимоги не пов`язані між собою підставою виникнення, одна з них не є основною, а друга не є похідною вимогою від першої та навпаки.
Вказано, що позивачем зазначено обставини щодо виконання ним окремо двох різних судових рішень: 1) рішення про стягнення з позивача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та 2) судовий наказ про стягнення на користь матері дитини аліментів на дитину до досягнення нею повноліття.
Суд прийшов до висновку, що такими позовними вимогами встановленню підлягали б обставини щодо виконання кожного судового рішення окремо, тобто фактично підлягали б вирішенню два окремих спори між позивачем та різними відповідачами.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 – адвокат Антіхович Володимир Володимирович, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати у хвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обгрунтування апеляційної скарги вказував, що при повторному зверненні до суду позивач об`єднав дві позовні вимоги до різних відповідачів, оскільки відповідно до частини другої статті 188 ЦПК України в межах даної справи об`єднано декілька позовних вимог, що об`єднуються між собою як підставою виникнення, так і поданими доказами.
Вказував, оскільки позов подавався про зміну стягнутих аліментів на обох своїх дітей, при вирішенні кожної позовної вимоги, необхідно врахувати майбутнє остаточне рішення по іншій. 
Вважає, кожна із заявлених вимог є основною по відношенню до іншої, і одночасно похідною по відношенню одна до одної.
Звертає увагу на те, щорозгляд позовних вимог, що відокремлена одна від одної в межах різних проваджень та різними судами, неможливий без врахування одночасно рішень, щодо іншої позовної вимоги, оскільки кожне рішення суду, щодо одного з дітей впливає на вирішення справи про зменшення аліментів відносно іншої дитини.
Відзив на апеляційну скаргу у встановлені строки не надходив. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові).
У відповідності до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в п.1, 5, 6, 9,10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки скаржником оскаржується ухвала суду першої інстанції про визнання неподаною та повернення заяви позивачеві (пункт 6 частини 1 статті 353 ЦПК України), дана справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 13 ст.7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Отже, враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що розгляд апеляційної скарги в даній справі слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відповідно до ч. 2 ст. 188 ЦПК України суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.
З урахуванням вказаних норм, об`єднання в одне провадження позовних вимог одного позивача до різних відповідачів може мати місце тоді, коли позовні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.
Позивач заявив в одній позовній заяві вимоги до різних відповідачів. При цьому, вказані позовні вимоги виникли з однієї підстави і пов`язані поданими доказами. Так, позовна вимога про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виникла у зв`язку із ухваленням рішення Ковпаківським районним судом м.Суми від 22 вересня 2022 року у цивільній справі 592/5589/22, а позовна вимога про зменшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виникла у зв`язку із видачою судового наказу Лубенським міськрайонним судом Полтавської області 26 липня 2024 року у цивільній справі 539/283924. З цих підстав, вказані позовні вимоги поєднані поданими доказами, такі позовні вимоги мають ознаки похідних та первісних вимог.
Суд першої інстанції вважав, що правові підстави для об`єднання позовних вимог про зменшення розміру аліментів, що стягуються на виконання рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 22 вересня 2022 року та зменшення розміру аліментів, що стягуються на виконання судового наказу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області 26 липня 2024 року, зважаючи, що отримувачами цих аліментів є різні фізичні особи, у позивача відсутні.
У той же, час аналіз частини 6 статті 188 ЦПК України свідчить про те, що у разі порушення правил об`єднання позовних вимог суд з метою виконання цивільного судочинства може не повертати позовну заяву, а за клопотанням учасника справи або за власною ініціативою самостійно роз`єднати позовні вимоги та розглядати кожну з заявлених вимог окремо.
За приписами частини шостої статті 188 ЦПК України суд, з урахуванням конкретних обставин, має право застосувати положення зазначеної норми як у разі дотримання правил об`єднання позовних вимог, так і у випадку їх порушення.
Суд у своїй ухвалі послався на те, що перша позовна вимога до відповідача, місцем реєстрації якого є м.Суми, не може бути розглянута Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, з огляду на правила територіальної підсудності цього спору. 
Проте, колегія суддів не може погодитись з вищевказаними висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Позивачем заявлено окремі позовні вимоги до кожного із відповідачів, на користь яких ухвалено судове рішення та видано судовий наказ про стягнення з позивача аліментів. Тобто вимоги позивача до відповідачів пов`язані підставою виникнення - видачею судових рішень про стягнення з позивача аліментів. На підтвердження своїх вимог позивач надав до суду відповідні докази, які в сукупності дають йому право на зменшення розміру аліментів. Тобто вимоги позивача до відповідачів пов`язані поданими доказами.
Таким чином, у заявленому позові відповідно до статті 188 ЦПК України об`єднано кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення та поданими доказами, відтак доводи апеляційної скарг знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду у зв`язку з чим судова колегія їх задовольняє, так як вказані правовідносини склалися у категорії справ пов`язаних із обов`язком батька сплачувати аліменти на обох його дітей від різних шлюбних відносин, та пов`язані підставою виникнення – ухваленням судом рішення та видачею судом наказу про стягнення з позивача аліментів, а тому позовні вимоги необхідно розглядати в межах однієї справи.
Висновки суду першої інстанції щодо порушення позивачем правил об`єднання позовних вимог є поспішними та помилковими, суперечать вимогам чинного процесуального законодавства.
Колегією суддів врахована позиція Європейського суду з прав людини, яка полягає у тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).
Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає обґрунтованими, вимоги позову пов`язані підставою виникнення обставин, а саме – ухвалення судових рішень про стягнення з позивача аліментів.
Відповідно до ч. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.374, 376, ст.379, ст.382 ЦПК України, апеляційний суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Антіховича Володимира Володимировича – задовольнити.
Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2025 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції..
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає. 
Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 26 січня 2026 року.

Головуючий    Т.В. Одринська 

Судді       О.О. Панченко

В.П. Пікуль