Справа № 645/9243/25
Провадження № 2-а/645/5/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
21 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судового засідання - Пастушенко К.Р.,
представника позивача - Димитрашка Д.В. (дистанційно, в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника – адвоката Працевитого Г.О., звернувся до суду з позовом, в якому просить: поновити строк звернення до суду з даним позовом, визнати протиправною та скасувати постанову №129/ГРСАП від 09.09.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. 00 коп., за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн, 5000 грн у якості суми гонорару по договору про надання правничої допомоги.
В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що відповідачем постановою №129/ГРСАП по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 КУпАП від 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн. Підставою для наведеного рішення, як зазначено у мотивувальній частині постанови №129/ГРСАП є та обставина, що «06 вересня 2025 о 11:57 по прибуттю гр. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 , було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Відповідно до наданих громадянином документів виявлено, що ОСОБА_1 не став на військовий облік за новим місцем проживання ВПО по теперішній час, чим порушив абзац 8 частини третьої, абзац 5 частини десятої статті 1, абзац 5 пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та підпункт 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від ЗО. 12.2022 №1487)... Враховуючи те, що громадянин ОСОБА_1 , скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що передбачено ч. 3 ст. 210 КУпАП, та з урахуванням пом`якшуючих (обтяжуючих) обставин, а саме: щире розкаяння винного, керуючись ст.ст. 24,27, 34, 235, 2 76-280, 283-285 КУпАП. Постановив: Притягнути громадянина ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності та накласти штраф у сумі 17000,00 грн. 00 коп.». 
Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 є військовозобов`язаним, який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Факт перебування на військовому обліку підтверджується відомостями, зазначеними в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів, доступ до яких для військовозобов`язаного надається за допомогою застосунку (додатку) «Резерв+». 08.12.2025 р. через додаток «ДІЯ» позивач помітив повідомлення про відкриття 08.12.2025 р. відносно нього виконавчого провадження №79722697. 09.12.2025 р. скориставшись функціоналом додатку «ДІЯ» та засобами Автоматизованої системи виконавчого провадження, позивач ознайомився із Постановою про відкриття виконавчого провадження №79722697 від 08.12.2025 р., та з`ясував, що 09.09.2025 р. начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову №129/ГРСАП по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу розміром 17000,00 грн. Позивач не знав про розгляд справи про адміністративне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки його не повідомляли про розгляд справи про адміністративне правопорушення. 06.09.2025 р. ОСОБА_1 дійсно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , маючи на меті особисто принести пакет документів, необхідних для надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та у період дії правового режиму воєнного стану. ОСОБА_1 є особою, яка не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та у період дії правового режиму воєнного стану на підставі п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Комісією ІНФОРМАЦІЯ_5 позивачу погоджено та надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та у період дії правового режиму воєнного стану до завершення мобілізації. Відомості про відстрочку позивача внесено до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів. Під час візиту 06.09.2025 р. позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 , йому не повідомлялось про вчинення ним порушень правил військового обліку, протокол про адміністративне правопорушення не складався, про розгляд справи про адміністративне правопорушення його також не повідомляли. Про розгляд справи про адміністративне правопорушення засобами поштового зв`язку позивача не повідомляли у тому числі. Засобами поштового зв`язку постанову №129/ГРСАП від 09.09.2025 р. позивач не отримував. Відповідачем засобами поштового зв`язку на адресу позивача не направлялись ані повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення, ані постанова №129/ГРСАП від 09.09.2025 р. 
Позивач стверджує, що відповідачем прийнята оскаржувана постанова №129/ГРСАП від 09.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з незрозумілих підстав та на підставі невідомих доказів такого правопорушення. Внаслідок протиправних дій позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу на суму 17000 грн., яка є значною для нього. Відповідачем не надано доказів, що під час розгляду справи дійсно досліджувались докази, які можуть підвереджувати або спростовувати адміністративне правопорушення, а при накладанні стягнення були виконані вимоги ст. 33 КУпАП, враховано щире каяття, однак відношення ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення не з`ясовувалося.
Ухвалою суду від 22 грудня 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовною заявою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.
07.01.2026 до суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує повністю та зазначає, що постанова №129/ГРСАП від 09.09.2025 винесена уповноваженою особою в межах компетенції, осікльки ОСОБА_1 08.10.2024 став на облік, як ВПО, зазначивши адресу фактичного проживання: АДРЕСА_1 та зобов`язаний був стати на військовий облік за місцем фактичного проживання. Вказані обставини було виявлено 06.09.2025, коли ОСОБА_1 було доставлено до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 представниками Національної поліції України у зв`язку із виявленням факту порушення правил військового обліку. За результатами встановлених обставин 09.09.2025 було винесено постанову №129/ГРСАП про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ст. 258 КУпАП. Представник відповідача стверджує, що процесуальні прав позивача не порушувалися. Оскільки позовні вимоги є необґрунтованими, вимога про стягнення судових витрат з відповідача також не підлягає задоволенню.
У судове засідання позивач та його представник - адвокат Працевитий Г.О. не з`явилися. Представник позивача – адвокат Димитрашко Д.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення по суті позову, аналогічні неведеним в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений про дату, час та місце слухання справи належним чином. Враховуючи, що відповідач висловив позицію в письмових поясненнях по суті позову та повторно не прибув в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи строк розгляду даної категорії справ. 
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до наступного.
За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В ході судового розгляду встановлено, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 №129/ГСРАП від 09 вересня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
Згідно тексту вказаної постанови установлено, що ''06.09.2025 о 11 год. 57 хв. по прибуттю гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено факт порушення ним правил військового обліку. Відповідно до наданих громадянином документів було виявлено, що ОСОБА_1 не став на військовий облік за новим місцем проживання ВПО по теперішній час, чим порушив абз. 8 ч. 3, абз. 5 ч. 10 ст. 1, абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та п.п.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Враховуючи те, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення в особливий період, що передбачено ч.3 ст.210 КУпАП та з урахуванням пом`якшуючих(обтяжуючих) обставин, а саме щире розкаяння винного, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у сумі 17000 грн.
Адміністративна відповідальність за частиною третьою статті 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.
Тобто, диспозиція ст. 210 КУпАП є бланкетною та відсилає до спеціального законодавства та підзаконних нормативно-правових актів, які регулюють правовідносини щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення абз. 8 ч. 3, абз. 5 ч. 10 ст. 1, абз. 5 п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та п.п.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з абз. 8 ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку.
Відовідно до абз. 5 ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі.
Абзацом 5 п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: на військовий облік військовозобов`язаних, які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних.
За п.п.1 п.1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 р. № 1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні  перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.
У позовній заяві представник позивача звертав увагу, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відбувся без його належного повідомлення про такий розгляд 09.09.2025 року та без складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 248 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.
Згідно ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Отже, саме на відповідача як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 210 КУпАП, покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду визначеної ст. 278 КУпАП.
У постанові від 31.03.2021 у справі № 676/752/17 Верховний Суд зазначив, що закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.
Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.
Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.
Суд встановив, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без повідомлення порушника у належний спосіб та порядку, встановленого процесуальним законодавством, про розгляд адміністративної справи, що в силу приписів частини першої статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.
Тобто, відповідачем позбавлено позивача прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу.
Крім того, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про роз`яснення позивачу його прав, визначених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України під час розгляду відповідачем безпосередньо справи про адміністративне правопорушення.
Також, як вбачається з матеріалів справи, та не спростовується сторонами, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не складався.
Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.
Такі випадки передбачені частинами 6 та 7 статті 258 КУпАП. 
Так, протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику. Протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України), якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
Аналіз вказаної норми дає підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення може не складатися у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 КУпАП, лише у разі якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, підтвердних документів про отримання особою виклику, або якщо особа подала відповідну заяву, в якій вона не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності.
При цьому, доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду відносно нього справи про адміністративне правопорушення - 09.09.2025 відповідачем суду не надано; інші підстави, передбачені ст. 258 КУпАП, за яких протокол може не складається також відсутні.
Процедурні порушення, а саме розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 30.08.2022 у справі №683/743/17, від 21.05.2020 у справі №286/4145/15-а, від 17 червня 2020 року у справі № 712/10440/16-а, від 30 вересня 2019 у справі №591/2794/17.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Наразі, відповідачем належних та допустимих доказів щодо повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення не надано.
Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідач не забезпечив дотримання порядку притягнення особи до відповідальності та дотримання прав особи, яка притягується до відповідальності, що у свою чергу, позбавило позивача права на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема висловлення заперечень, надання доказів, тощо. Втім суд у цій справі не може підміняти собою територіальний центр комплектування та соціальної підтримки та надавати оцінку виявленим порушенням за відсутності належного розгляду таких відповідачем.
Згідно п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення №129/ГСРАП від 09 вересня 2025 року. Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог позивача щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, оскільки це питання підлягає з`ясуванню органом (посадовою особою), який уповноважений розглядати справи вказаної категорії під час нового розгляду у порядку, встановленому КУпАП.
Отже справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 належить направити на новий розгляд до компетентного органу - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач при зверненні з позовною заявою сплатив судовий збір у сумі 1 211,20 грн. Ураховуючи, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню, необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн.
Окрім того, за частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем до суду надано ордер на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 09.12.2025 р., укладений між ОСОБА_1 та АЮ «ЮРКОНСАЛТ» ГЕННАДІЯ ПРАЦЕВИТОГО, копію договору про надання правової (правничої) допомоги між АЮ «ЮРКОНСАЛТ» ГЕННАДІЯ ПРАЦЕВИТОГО та ОСОБА_4 від 09.12.2025, рахунок № НОМЕР_1 від 09.12.2025 АБ «ЮРКОНСАНЛ», акт №14157 від 09.12.2025, в якому міститься детальний опис наданих послуг адвокатом: позовна заява на суму 7000,00 грн. 
Інших доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу стороною позивача до суду не подано. 
Даних на підтвердження вимоги щодо додаткової сплати гонорару адвокату в сумі 5000,00 грн. до суду не надано. З п.3.2 договору про надання правничої допомоги між АЮ «ЮРКОНСАЛТ» ГЕННАДІЯ ПРАЦЕВИТОГО та ОСОБА_4 від 09.12.2025 вбачається, що гонорар сплачується адвокату в порядку та розмірах, що визанчені додатковим договором.
Положеннями ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином, враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а також часткове задоволення позову, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у розмірі 3500,00 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 229, 241-246, 250, 286, 295 КАС України, суд 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення – задовольнити частково.
Скасувати постанову №129/ГРСАП від 09.09.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 , якою  ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 направити на новий розгляд до компетентного органу - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 605,60 грн. та на витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн.
Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП  НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .
Повне рішення складено 21.01.2026.

Суддя    Г. С. Шевченко