Виноградівський районний суд Закарпатської області 
_______________________________________________________________________________________________    Справа № 299/6327/25
Номер провадження 2/299/2406/25
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.01.2026 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, третя особа: приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна, 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, третя особа: приватний нотаріус Берегівського нотаріального округу Стойка Світлана Миколаївна.
Позовні вимоги мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем по смерті свого рідного брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Покійному брату позивача на праві приватної власності належало таке нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки загальними площами 1,03 га кожна з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради.
З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого майна несе позивач. Відповідач декларує відсутність власного майнового інтересу до кола спадкового майна, однак від документального підтвердження такої позиції категорично відмовляється.
Набути право власності на спадкові речові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю. 
Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті спадкодавця (брата позивача) оригіналів документів такого характеру віднайдено не було. 
За запитом позивача на підтвердження належності майнових прав на дві земельні ділянки загальними площами 1,03 га кожна з складу земель сільськогосподарського призначення в архівних матеріалах Відділу №4 у Берегівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копії державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №018577 від 26.05.2003 року (виданий на ім`я ОСОБА_4 ), серії НОМЕР_1 від 26.05.2003 року (виданий на ім`я ОСОБА_5 ). 
Разом з тим позивач вказує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками спадкодавця та сторін цього спору. 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обоє з батьків залишили заповіти на користь вже покійного брата позивача ОСОБА_3 , які були посвідчені секретарем виконавчого комітету Оноцької сільської ради 07.08.2007 року за реєстровими №501, №502. 
По смерті батьків брат позивача спадщину прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. 
Однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 не отримав.
За вказаних обставин приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовила.
На підставі вищенаведеного позивач просить визнати право власності на спадкове майно.
Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, представник подала в суд заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги просить задоволити.
Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві. 
Вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши наявні у справі письмові докази, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вирішив наступне.
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.
Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача брат ОСОБА_3 .
З часу відкриття спадщини весь ризик та тягар утримання цього нерухомого майна несе позивач. 
Відповідач декларує відсутність власного майнового інтересу до кола спадкового майна, згідног заяви поданої до суду позовні вимоги визнає та жодним чином не заперечує проти прийняття спадщини позивачем.
Набути право власності на спадкові речові права шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі позивач не може через відсутність правовстановлюючих документів, які підтверджують належність майнових прав покійному спадкодавцю. 
Така ситуація обумовлена тим, що у документованих матеріалах, що залишилися по смерті спадкодавця (брата позивача) оригіналів документів такого характеру віднайдено не було. 
За запитом позивача на підтвердження належності майнових прав на дві земельні ділянки загальними площами 1,03 га кожна з складу земель сільськогосподарського призначення в архівних матеріалах Відділу №4 у Берегівському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області вдалося віднайти копії державних актів на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК №018577 від 26.05.2003 року (виданий на ім`я ОСОБА_4 ), серії НОМЕР_1 від 26.05.2003 року (виданий на ім`я ОСОБА_5 ). Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , закгальною площею 137,2 м.кв, у тому числі житлова площа, 51,4 кв.м. рахується за померлим ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є батьками спадкодавця та сторін цього спору. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 – ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обоє з батьків за життя залишили заповіти на користь спадкодавця ОСОБА_3 , які були посвідчені секретарем виконавчого комітету Оноцької сільської ради 07.08.2007 року за реєстровими №501, №502. 
По смерті батьків брат позивача спадщину прийняв в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на момент відкриття спадщини. 
Однак свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_3 не отримав.
Приватний нотаріус Берегівського районного нотаріального округу Стойка С.М. у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачу відмовила.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. 
Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. 
Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).
Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтв про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак невизнане право позивача набуте шляхом переходу права власності в порядку спадкування підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.
За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог та поданих доказів, які оцінені судом в їх сукупності, приймає рішення про задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 43, 49, 200, 211, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , мешканки АДРЕСА_2 у порядку спадкування за законом право власності на:
- житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , закгальною площею 137,2 м.кв, у тому числі житлова площа, 51,4 кв.м. 
- земельну ділянку площею 0,83 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради;
- земельну ділянку площею 0,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради;
- земельну ділянку площею 0,83 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради;
- земельну ділянку площею 0,20 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Оноцької сільської ради.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст рішення суду складено 19.01.2026 року. 

Головуючий	Трагнюк В. Р.