Справа № 723/2060/25 
Провадження № 2/723/902/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
20 січня 2026 року м.Сторожинець
Сторожинецький районний суд 
Чернівецької області в складі:
головуючого судді Бужори В.Т.
при секретарі судових засідань Чікал І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 15 червня 2020 року близько 15:00 год., перебуваючи на городі біля свого житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час словесної суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин Відповідач ОСОБА_2 умисно завдав позивачу тілесних ушкоджень. 
У вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2021 року по справі № 723/77/21 встановлено, що ОСОБА_3 умисно наніс позивачу щонайменше три удари кулаками по обличчю та тулубу, внаслідок чого було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців і садин, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №145-Е від 19.06.2020 р. кваліфіковано як легкі тілесні ушкодження. Ці дії кваліфіковані судом як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Вироком суду винність ОСОБА_4 встановлена, йому призначено покарання у вигляді штрафу. Також, постановою колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.09.2022 року вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16 червня 2021 року по справі № 723/77/21 та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 09 вересня 2021 року щодо ОСОБА_2 залишено без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.
Однак завдана позивачу шкода не обмежується лише фізичними стражданнями. Позивач зазнала тривалих і тяжких моральних страждань, які безпосередньо пов`язані з агресивною, принизливою та суспільно небезпечною поведінкою Відповідача та його дружини.
Після інциденту 15 червня 2020 року позивач зазнала не лише фізичного болю, а й глибоких моральних та психоемоційних страждань, які тривають донині. Відповідач та його дружина, всупереч моральним і загальнолюдським нормам, систематично переслідують позивача у публічному просторі, поширюють неправдиву інформацію серед мешканців села, розпускають злісні чутки, спрямовані на приниження честі, гідності та людської репутації позивача.
Коли позивач з`являється на вулиці, Відповідач та його дружина кричать позивачу услід нецензурні образи, принижують її словесно, демонструючи відкриту ворожість. Внаслідок їхніх наклепів і систематичного тиску все село налаштоване проти позивача, що створює враження повної ізоляції та неприйняття. Позивач відчуває себе ізгоєм у власному домі, втративши відчуття безпеки, підтримки громади та психологічної рівноваги.
Кожен вихід позивача з дому супроводжується страхом бути приниженою, ображеною чи осміяною. З часу виникнення інциденту позивач почала уникати соціальних контактів, стала замкнутою, пригніченою, частково втратила апетит і сон. Зафіксовано скарги на підвищений тиск, панічні стани. Постійне приниження та цькування спричинили тривалу емоційну травму, яка поглиблюється з кожним новим випадом з боку Відповідача та його оточення.
Моральна шкода, завдана позивачу є суттєвою та довготривалою, адже позивач не можу повноцінно жити, втративши довіру до людей і відчуття гідності. Подібне ставлення, поширення образливих чуток та соціальне бойкотування мають характер мобінгу (громадського цькування), що залишає глибокий психологічний слід.
Після нападу, відповідач та його дружина почали активно розпускати злісні чутки про позивача серед односельчан, викривляючи події на свою користь, зчорнюючи її честь, викликаючи співчуття до себе та ворожість до позивача. Коли позивач виходить на вулицю, вони публічно ображають її нецензурними висловлюваннями, принижують людську гідність, що відбувається на очах сусідів та знайомих.
Під впливом цієї дезінформації громада села відвернулася від позивача, позивач фактично опинилася в соціальній ізоляції. Люди уникають спілкування з нею, вважаючи її винною у конфлікті, що викликає в позивача почуття сорому, образи та глибокого приниження.
Позивач просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) гривень та судові витрати.
Провадження у справі відкрито 26.05.2025 року за правилами загального позовного провадження з призначенням справи до підготовчого судового засідання на 16.07.2025 року та з подальшим призначенням спави до судового розгялду по суті 25.11.2025 року.
В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Відзив на позов не надавав, а тому виходячи з вимог статті 280 ЦПК України суд визнає причину неявки позивача поважною та знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач. 
Судом встановлено, що вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.06.2021 року по справі №723/77/21 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального проступку відносно потерпілої ОСОБА_1 , передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень.
Постановою Верховного Суду України від 22.09.2022 року вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.06.2021 року та ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 09.09.2021 року залишено без змін, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 без задоволення.
Згідно ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, приниженні честі, гідності, ділової репутації, а також у моральних переживаннях, яких особа зазнала внаслідок протиправної поведінки іншої особи.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст.28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.
Стаття 3 Конституції України зазначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Відповідно до ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу з застосуванням, зокрема, такого способу захисту, як відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до законодавства моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Також, моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Дані положення деталізуються у Постанові Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” (далі - ПП ВСУ № 4).
Згідно положень п. 3 ПП ВСУ № 4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. 
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
До того ж п. 9 ПП ВСУ № 4 роз`яснює, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, моральна шкода виявляється в постійній тривозі, страху вийти з дому, приниженому самоусвідомленні, замкнутості та депресивному стані, як зазначила ОСОБА_1 у позові.
Враховуючи характер правопорушення, глибину моральних страждань, які я зазнала ОСОБА_1 , суд вважає розмір компенсації моральної шкоди, яку просив позивач у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень справедливим та обґрунтованим.
У зв`язку з тим, що Відповідач принизивє честь та гідність позивача, що підтверджене вироком Сторожинецького гайонного суду Чернівецької області від 16 червня 2021 року по справі № 723/77/21, завдав позивачу душевних страждань, з урахуванням похилого віку позивач, що відобразилося на її здоров`ї, внаслідок чого був порушений її звичайний спосіб життя.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.15, 16, 23 ЦК України, та керуючись ст. ст. 4, 81, 83, 133, 141, 174-177 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 моральну шкоду у розмірі 80 000 (вісімдесят тисяч) гривень.
Стягнути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_2 сплочений нею судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня проголошення судового рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

СУДДЯ: