РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року 	справа № 580/11071/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач 1), Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Збройних Сил України (далі - відповідач 2), в якому позивач просить:
визнати незаконною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо виплати відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" ОСОБА_1 грошового забезпечення за його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зник безвісти 27.05.2024, з дня зникнення безвісти, тобто з 27.05.2024 по 19.04.2025 у розмірі 100% грошового забезпечення, а також виплати в розмірі 50% від загальної суми грошового забезпечення ОСОБА_2 з 19.04.2025 по день набрання законної сили рішенням суду про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім або дату складення актового запису про його смерть включно згідно з п. 5 такої Постанови;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо нарахування та виплати відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 № 884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх" ОСОБА_1 грошового забезпечення його сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зник безвісти 27.05.2024, з дня зникнення безвісти, тобто з 27.05.2024 по 19.04.2025 у розмірі 100% грошового забезпечення, а також виплати в розмірі 50% від загальної суми грошового забезпечення ОСОБА_2 з 19.04.2025 по день набрання законної сили рішенням суду про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім або дату складення актового запису про його смерть включно згідно з п. 5 такої Постанови, із врахуванням можливих правок до такого акту щодо розміру грошового забезпечення в подальшому.
В обґрунтування позову зазначено, що син позивача - військовослужбовець ОСОБА_2 проходив службу та зник безвісти 27.05.2024 під час виконання завдань з оборони Держави в с. Калинове Покровського району Донецької області, що підтверджується сповіщенням сім`ї № 20 від 30.05.2024.
Позивач неодноразово звертався із заявами про виплату йому грошового забезпечення зниклого безвісти сина, однак, такої виплати не проведено.
20.10.2025 від військової частини НОМЕР_2 суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що солдат ОСОБА_2 перебуває на грошовому (фінансовому) та інших видах забезпечення у військовій частині НОМЕР_1 . 
Військова частина НОМЕР_2 не є розпорядником витребуваної судом інформації, щодо отриманням грошового забезпечення зниклого безвісті військовослужбовця ОСОБА_2 , оскільки він не перебував на її забезпеченні.
Крім того, на підставі директиви МОУ та ГК ЗСУ від 07.06.2025 №Д - 321/76/ДСК, військова частина НОМЕР_1 не підпорядковуються військовій частині НОМЕР_2 (оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») з 27.06.2025, що підтверджується довідкою від 14.10.2025 №502/16/841.
Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт серії НОМЕР_3 ), що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
ОСОБА_2 проходив службу у військовій частині НОМЕР_5 та зник безвісти 27.05.2024 під час виконання завдань з оборони Держави в с. Калинове Покровського району Донецької області, що підтверджується Сповіщенням сім`ї № 20 від 30.05.2024.
06.06.2024 позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою та відповідними документами щодо виплати йому грошового забезпечення за зниклого безвісти сина ОСОБА_2 відповідно до постанови КМУ від 30.11.2016 № 884 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх». 
На адвокатський запит представника позивача щодо розгляду вказаної заяви, 04.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_5 повідомив, що після отримання повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та про народження зниклого безвісти ОСОБА_2 , які необхідні для визначення кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення, документи 19.06.2024 були направлені за належністю до В/Ч НОМЕР_5 через СЕДО. В той же день вказаний пакет документів було отримано цією Військовою частиною. Щодо прийнятого рішення у ТЦК та СП інформація відсутня.
30.07.2024 від імені позивача подана скарги до Міністерства оборони України.
За результатами розгляду скарги повідомленням від 02.09.2024 № 502/15/7747 В/Ч НОМЕР_2 сповістила ОСОБА_3 про те, що до В/Ч НОМЕР_5 надходили заяви з підтверджуючими документами для отримання грошового забезпечення зниклого безвісти ОСОБА_2 і від його батька - позивача, і від повнолітнього сина - ОСОБА_4 . Але у зв`язку з відсутністю в поданих ОСОБА_4 документах підтвердження факту щодо його спільного проживання з батьком, рішення щодо виплати грошового забезпечення станом на дату такого повідомлення не було прийнято. Таке рішення мало бути прийняте після отримання підтвердження чи спростування факту спільного проживання ОСОБА_4 із ОСОБА_2 або нотаріально завіреної відмови ОСОБА_4 від отримання грошового забезпечення свого батька.
Також 02.09.2024 правонаступник В/Ч НОМЕР_5 з 30.08.2024 - В/Ч НОМЕР_1 надіслала на адресу позивача повідомлення № 4007/13/3969, в якому вказано, що в фінансово-економічній службі В/Ч НОМЕР_5 було розглянуто заяву позивача від 06.06.2024 і з`ясовано факт наявності повнолітнього сина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 , а також те, що у разі підтвердження факту проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_4 , першочергове право на відповідні виплати матиме ОСОБА_4 . На підтвердження цього В/Ч НОМЕР_5 надіслала необхідні запити до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також ОСОБА_4 31.08.2024 за № 4007/13/3941.
16.09.2024 В/Ч НОМЕР_2 (ОК «ІНФОРМАЦІЯ_1») надіслала відповідь на скаргу ОСОБА_3 від 30.07.2024 за № 502/2/1/9/2054, у якій вказала, що виплати будуть здійснені після з`ясування усіх обставин. Відповіді на запити, які надсилала 31.08.2024 В/Ч НОМЕР_5 до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 станом на 11.12.2024 так і не надходили до В/Ч НОМЕР_1 .
23.12.2024 представником позивача подано скаргу до Міністерства оборони України з метою ініціювання перевірки щодо бездіяльності посадових осіб В/Ч НОМЕР_1 .
У відповіді Міністерства оборони України на скаргу в інтересах ОСОБА_3 № 765/вз/1602 від 25.01.2025 вказано, що фінансово-економічною службою В/Ч НОМЕР_1 з 01.02.2025 буде розпочато виплату позивачу грошового забезпечення його безвісно відсутнього сина в розмірі 50% від загальної суми, решта 50% будуть задепоновані до надходження документів, що підтверджують факт того, що ОСОБА_2 проживав один, без свого сина ОСОБА_4 , що також претендує на вказані виплати.
28.01.2025 представник позивача звернувся до В/Ч НОМЕР_2 із заявою про встановлення вищезгаданих виплат у зв`язку з тим, що у відповіді на адвокатський запит від 27.12.2024 № 97 старостою Великозліївського старостинського округу Любецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області було вказано, що безвісти зниклий ОСОБА_2 фактично проживав один. 
Доказів відповіді на вказану заяву не надано.
31.01.2025 від В/Ч НОМЕР_1 надійшла відповідь на адвокатський запит №2084/2391/15/495, в якій вказано, що станом на 31.01.2025 рішення про виплату грошового забезпечення не прийняте у зв`язку з відсутністю у такої В/Ч документів стосовно підтвердження чи спростування факту спільного проживання ОСОБА_4 з безвісти відсутнім батьком/нотаріально завіреної відмови ОСОБА_4 від отримання грошового забезпечення.
16.05.2025 представник позивача направив до Міністерства оборони України скаргу щодо непризначення виплати загалом та виплати згідно з відповіддю Міністерства оборони України на скаргу ОСОБА_3 50% грошового забезпечення.
27.05.2025 у відповіді на адвокатський запит № 2084/2400/4/9/734 від 27.05.2025 В/Ч НОМЕР_1 вказала, що належне та не виплачене грошове забезпечення ОСОБА_2 буде виплачене протягом травня-червня 2025 року на банківський рахунок позивача.
31.05.2025 у відповіді на скаргу від 16.05.2025 № 2084/2400/4/9/764 В/Ч НОМЕР_1 зазначила, що у зв`язку із необхідністю з`ясування додаткової інформації про потенційне коло осіб, що мають право на отримання належного та не виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_2 з 01.02.2025 В\Ч НОМЕР_1 направила запит до ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо надання повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян стосовно ОСОБА_2 , але станом на 30.05.2025 вказаний ТЦК та СП не надіслав на адресу В/Ч НОМЕР_1 зазначені витяги. 
Військовослужбовцем цивільно-військового співробітництва штабу частини під час під час телефонної розмови з представником ТЦК та СП було з`ясовано, що повні витяги з Реєстру будуть направлені засобами електронної пошти та фельд`єгерським зв`язком до 10.06.2025, тому належні виплати позивачу будуть проведені протягом червня 2025 року на його банківський рахунок за період з 01.02.2025 до 31.05.2025. Виплати за період до 31.01.2025 тривалий час не проводилися у зв`язку з тим, що позивачем не було надано довідку про склад сім`ї безвісти зниклого військовослужбовця, яку позивач направив разом із заявою від 28.01.2025 та у зв`язку зі значним обсягом кількості надходження заяв від членів родин зниклих безвісти (полонених) військовослужбовців, а також різного роду звернень та скарг.
Станом на час подання позову доказів виплати позивачу грошового забезпечення зниклого безвісти сина суду не надано. Тому позивач звернувся в суд з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносини у цій галузі здійснює Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-XII, в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Стаття 1 Закону №2011-XII визначає, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з частиною 6 статті 9 Закону №2011-XII за військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм виплати грошового забезпечення, в тому числі додаткових та інших видів грошового забезпечення, сім`ям військовослужбовців Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, Держспецтрансслужби та Держспецзв`язку, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх визначений Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (далі - Порядок №884).
Суд зазначає, що Порядок №884 зазнав змін з часу зникнення ОСОБА_2 до часу вирішення спору.
Так, станом на час зникнення безвісти ОСОБА_2 пунктами 2, 3, 4, 7, 8 Порядку №884 було передбачено, що під терміном "безвісно відсутній військовослужбовець" слід розуміти зниклого безвісти під час захисту Вітчизни військовослужбовця, щодо якого понад 15 днів відсутні відомості про місце його перебування, крім відомостей про самовільне залишення військової частини або місця служби.
За військовослужбовцями зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення (далі - грошове забезпечення) з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення.
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви додаються:
копії сторінок паспорта повнолітніх членів сім`ї з даними про прізвище, ім`я та по батькові і реєстрацію місця проживання (перебування);
довідка про реєстрацію місця проживання (перебування) членів сім`ї (у разі відсутності такої інформації в паспорті);
копія свідоцтва про шлюб (у разі наявності);
копії свідоцтв про народження дітей (у разі наявності);
копія документа, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це контролюючому органу і мають відмітку в паспорті, - копія сторінки паспорта з такою відміткою).
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає протягом 15 днів подані документи та приймає рішення щодо виплати або відмови у виплаті грошового забезпечення, про що повідомляється заявнику в письмовій формі.
У рішенні про відмову у виплаті грошового забезпечення обов`язково зазначаються підстави для такої відмови.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті у разі:
подання заяви особами, що не зазначені в пункті 7 цього Порядку;
подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 4 цього Порядку;
подання заяви з порушенням строків, визначених абзацами шостим і сьомим пункту 6 цього Порядку;
з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, самовільного залишення військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирування.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення у зв`язку з поданням не в повному обсязі документів не позбавляє заявників права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення може бути оскаржено у судовому порядку.
Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей:
військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно;
військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, їх інтернування або звільнення, або визнання їх в установленому законом порядку безвісно відсутніми чи померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини (установи, організації).
Виплата грошового забезпечення членам сімей військовослужбовців здійснюється у разі, коли заява про його виплату надійшла до військової частини (установи, організації):
до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;
протягом трьох років з дня набрання законної сили рішенням суду про визнання військовослужбовців безвісно відсутніми або оголошення померлими, але не пізніше ніж до дня набрання законної сили рішенням суду про скасування рішення про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими.
Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
З 19.04.2025 Порядок №884 зазнав суттєвих змін, зокрема щодо порядку виплати та кола осіб, яким виплачуються кошти, і п.п.3-6 цього порядку викладені у такій редакції.
Виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, визначеним особам за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).
До заяви про виплату грошового забезпечення (далі - заява про виплату) додаються такі документи:
копія паспорта громадянина України або копія тимчасового посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - копія паспортного документа іноземця або копія документа, що посвідчує особу без громадянства, копія посвідки на постійне/тимчасове проживання, копія посвідчення біженця або копія іншого документа, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України);
копія документа, що засвідчує реєстрацію заявника у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (картка платника податків), або дані про реєстраційний номер облікової картки платника податків із зазначеного Реєстру, внесені до паспорта громадянина України (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відмітку в паспорті);
копія свідоцтва про шлюб або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу - для виплати грошового забезпечення дружині (чоловікові);
копія свідоцтва про народження дитини або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців;
копія документа, що підтверджує:
- призначення особи опікуном, піклувальником малолітньої (неповнолітньої) дитини військовослужбовця, усиновлення такої дитини, - для виплати грошового забезпечення законним представникам на малолітніх (неповнолітніх) дітей військовослужбовців або дітей військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку);
- призначення військовослужбовця опікуном, піклувальником повнолітніх дітей, рідних братів (сестер) чи їх усиновлення, - для виплати грошового забезпечення повнолітнім дітям військовослужбовців, їх рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці;
- встановлення інвалідності, - для виплати грошового забезпечення дітям військовослужбовців з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам;
копія свідоцтва про народження військовослужбовців або копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців;
копія рішення суду про поновлення батьківських прав - для виплати грошового забезпечення батькам військовослужбовців, які були позбавлені батьківських прав стосовно військовослужбовців;
копія свідоцтва про смерть особи, яка має право на отримання грошового забезпечення (за наявності), - для перерахунку частки виплати грошового забезпечення;
інформація про назву банку та номер поточного банківського рахунка (у форматі IBAN) - для зарахування грошового забезпечення визначеній особі.
Заява про виплату та додані до неї документи подаються у паперовій формі особисто чи на поштову адресу або в електронній формі (за технічної можливості) на адресу електронної пошти чи засобами інформаційно-комунікаційних систем.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) розглядає заяву про виплату та додані до неї документи і приймає рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам або про відмову у виплаті грошового забезпечення.
Рішення про виплату належної частки грошового забезпечення заявникам приймається на підставі:
документів, визначених у пункті 3 цього Порядку;
інформації, отриманої з державних реєстрів;
копії особистого розпорядження на випадок полону (за наявності).
Рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення у письмовій формі доводиться до відома заявника протягом 15 календарних днів з дня подання заяви про виплату з обов`язковим зазначенням підстави у разі відмови у такій виплаті.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) приймає рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам у разі:
подання заяви про виплату особами, не передбаченими в пункті 1 цього Порядку, а також визначеними особами, які мають (набули) громадянство Російської Федерації чи Республіки Білорусь, або постійно проживають на території таких країн, або засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору;
подання не в повному обсязі документів, зазначених у пункті 3 цього Порядку;
з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, самовільного залишення ними військової частини (установи, організації), місця служби або дезертирства.
У разі відсутності документів, визначених у пункті 3 цього Порядку, та для прийняття рішення про виплату або відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) отримує відповідні витяги з державних реєстрів щодо військовослужбовців та зазначених осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення у порядку, визначеному в пункті 6 цього Порядку.
Прийняття рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявникам не позбавляє їх права звернутися до командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації) повторно після усунення причин, що стали підставою для відмови у виплаті.
Від виплати грошового забезпечення можуть відмовитися визначені особи, зазначені:
в абзаці четвертому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - на користь інших визначених осіб, зазначених в такому абзаці;
в абзаці п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", - на користь інших визначених осіб, зазначених в такому абзаці.
Такі визначені особи подають відповідну заяву, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально, в якій зазначається інформація про іншу визначену особу і розмір належної їй частки грошового забезпечення.
У разі подання заяви про відмову від виплати грошового забезпечення без зазначення в ній інформації про іншу визначену особу, на користь якої відмовляється визначена особа, належна їй частка грошового забезпечення рівномірно розподіляється між іншими особами, зазначеними в абзаці четвертому або п`ятому пункту 6 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Подання заяви про відмову від виплати грошового забезпечення від імені малолітніх, неповнолітніх дітей військовослужбовців, а також недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, які мають право на виплату грошового забезпечення, не допускається.
Рішення про відмову у виплаті грошового забезпечення заявнику може бути оскаржено у судовому порядку.
Виплата визначеним особам грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) щодо:
військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон або до дня їх звільнення з полону (дати складення актового запису про смерть) включно;
військовослужбовців, зниклих безвісти, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або дати складення актового запису про смерть включно.
В усіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовців із списків особового складу військової частини (установи, організації).
У разі коли заява про виплату надійшла до військової частини (установи, організації) до дня з`ясування в установленому порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовців у полон, до дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, або до дати складення актового запису про смерть, сума виплаченого визначеним особам грошового забезпечення в розмірах, які діяли на дату виплати згідно із законодавством, поверненню не підлягає.
Грошове забезпечення виплачується визначеним особам шляхом перерахування коштів уповноваженими органами на рахунки в банківських установах, зазначених у заявах про виплату.
Належне до виплати грошове забезпечення зберігається за визначеними особами в розмірах частки, встановленої відповідно до абзаців другого - четвертого пункту 6 цього Порядку, але не більше ніж до дня, визначеного в абзацах другому і третьому цього пункту.
Збереження належного, але не виплаченого, грошового забезпечення за військовослужбовцями (визначеними особами) здійснюється військовою частиною (установою, організацією) за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні шляхом зарахування сум грошового забезпечення на депозитні рахунки в органах Казначейства. У разі збереження сум грошового забезпечення понад три роки і більше такі суми сплаті до відповідних бюджетів не підлягають.
Командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) з метою здійснення контролю:
за виплатою (збереженням належних, але не виплачених сум) грошового забезпечення - організовує облік та звітність нарахованих, виплачених (не виплачених) сум грошового забезпечення згідно із законодавством;
за продовженням виплати грошового забезпечення визначеним особам (які отримують таку виплату понад шість місяців підряд) - щороку станом на 1 липня та 1 січня уточнює інформацію про таких визначених осіб щодо права на подальшу виплату грошового забезпечення. Під час здійснення зазначених заходів виплата грошового забезпечення визначеним особам не припиняється.
За результатами здійснення контролю за продовженням виплати грошового забезпечення визначеним особам командир (начальник, керівник) військової частини (установи, організації) оголошує:
наказ про продовження виплати грошового забезпечення - у разі, коли у визначених осіб право на таку виплату залишилося незмінним;
наказ про припинення виплати грошового забезпечення - у разі, коли визначені особи втратили право на таку виплату.
У разі коли в ході здійснення контролю за продовженням виплати грошового забезпечення встановлено нових осіб, які набувають право на таку виплату, виплата грошового забезпечення здійснюється згідно з цим Порядком.
У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини (установи, організації), яка здійснює виплату грошового забезпечення, облік та звітність про нараховані, виплачені (не виплачені) суми грошового забезпечення передаються правонаступникам або органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів, згідно із законодавством.
Виплата грошового забезпечення здійснюється:
особам, визначеним в особистому розпорядженні на випадок полону, відповідно до зазначеного розміру частки у відсотках після здійснення встановлених законом відрахувань. У разі відсутності в особистому розпорядженні на випадок полону стовідсоткового розподілу грошового забезпечення нерозподілена частка грошового забезпечення зберігається за військовослужбовцями;
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені);
у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту, - рівними частками, в загальній сумі 20 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань), - повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законними представниками яких є військовослужбовці.
У разі неподання визначеними особами заяв про виплату належне не виплачене грошове забезпечення визначеним особам та військовослужбовцям:
виплачується військовослужбовцям з дня звільнення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах;
включається до складу спадщини з дати складення актового запису про смерть.
Відтак, до 19.04.2025 грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця виплачувалось: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.
Після 19.04.2025 грошове забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця виплачується: у разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону - рівними частками в загальній сумі 50 відсотків грошового забезпечення (після здійснення встановлених законом відрахувань) - дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовців аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови, що ці права не були поновлені).
Як установлено судом, за виплатою зниклого безвісти військовослужбовця - ОСОБА_2 звернулись його батько - ОСОБА_1 , 1939 р.н. та повнолітній син - ОСОБА_4 .
При цьому, до 19.04.2025 повнолітній син військовослужбовця ОСОБА_2 - ОСОБА_4 мав право на отримання грошового забезпечення батька за умови спільного проживання, а після 19.04.2025 - у разі наявності інвалідності з дитинства.
Водночас, позивач до 19.04.2025 мав право на отримання грошового забезпечення свого сина за умови окремого проживання повнолітнього сина ОСОБА_2 - ОСОБА_4 з батьком, а після 19.04.2025 за умови відсутності у ОСОБА_4 інвалідності з дитинства.
У той же час, норми Порядку №884 безумовно передбачають прийняття рішення за відповідною заявою щодо виплати грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця. 
Зважаючи, що жодного рішення стосовно виплати позивачу грошового забезпечення зниклого безвісти сина ОСОБА_2 не прийнято суд вважає таку бездіяльність протиправною.
При цьому вимоги зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу грошового забезпечення його сина ОСОБА_2 з 27.05.2024 по 19.04.2025 у розмірі 100% грошового забезпечення, а також в розмірі 50% від загальної суми грошового забезпечення ОСОБА_2 з 19.04.2025, задоволенню не підлягають, оскільки визначення кола осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення зниклого безвісти військовослужбовця, покладено на відповідну військову частину, тобто є виключним дискреційним повноваженням. 
Відповідно до абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у разі якщо ухвалення рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Відтак, для належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 розглянути заяву позивача щодо виплати йому грошового забезпечення зниклого безвісти сина ОСОБА_2 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду відповідно до вимог Порядку №884 (у відповідній редакції).
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Дотримуючись вказаних вимог, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 484,48 грн.
Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо прийняття рішення за наслідками розгляду заяви ОСОБА_1 з доданими документами про виплату йому грошового забезпечення зниклого безвісти сина ОСОБА_2 .
Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) з доданими документами про виплату йому грошового забезпечення зниклого безвісти сина ОСОБА_2 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду відповідно до вимог Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року №884 (у відповідній редакції) та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок).
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя 	Олексій РІДЗЕЛЬ