ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 січня 2026 року м. Житомир справа № 240/13775/25
категорія 102020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства лісових ресурсів України, третя особа громадська організація "Проти придурків та ідіотів" про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Державного агентства лісових ресурсів України (далі - відповідач), та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить:
- визнати відповідь Державного агентства лісових ресурсів України у наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 21.02.2025 за №194 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1", яка викладена в листі №10-30/1192-25 від 28.02.2025 протиправною;
- зобов`язати Державне агентство лісових ресурсів України надати ОСОБА_1 відповідь на запит від 21.02.2025 за №194 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1".
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" звернувся 21.02.2025 до Державного агентства лісових ресурсів України із запитом від 21.02.2025 року за №194 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1" про надання: 1) копію розпорядчого (чи іншого), документу яким визначено порядок та строки створення, джерела фінансування Наглядової ради ДП “Ліси України”, 2 копію розпорядчого (чи іншого), документу яким Робертс Стріпніекс затверджений членом Наглядової ради ДП “Ліси України”, 3) копію розпорядчого (чи іншого), документу яким визначено джерела, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага члена Наглядової ради ДП “Ліси України” Робертса Стріпніекса, 4) інформацію про джерела, дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага члену Наглядової ради ДП “Ліси України” Робертсу Стріпніексу. В запиті зроблено примітку про те, що ДП “Ліси України” відмовило в запитуваній інформації.
Проте відповідач не надав жодної відповіді на запит.
У подальшому листом від 28.02.2025 відповідач надав позивачу відповідь №10-30/1192-25 з додаванням копій п`яти наказів без надання інформації, яким чином вони стосуються запитуваної інформації відповідно до запиту від 21.02.2025 за №194 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1". Позивач зазначає, що у цій відповіді відповідач фактично вказав на те, що він не є розпорядником запитуваної інформації, проте в порушення положень частини 3 статті 22 Закону "Про доступ до публічної інформації" не перенаправив запит до розпорядника інформації, чим порушив право позивача на отримання такої інформації.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі і її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Від Державного агентства лісових ресурсів України надійшов відзив на позовну заяву, у якому, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначено, що вказаний у позові запит позивача розглянуто у повній відповідності до вимог чинного законодавства; листом від 28.02.2025 позивачу була надана вичерпна відповідь на запитувану інформацію та копії запитуваних документів. Зазначає, що запитувана позивачем інформація відноситься до категорії публічної інформації у формі відкритих даних є у вільному доступі, а тому відсутній предмет спору та позов носить очевидно штучний характер.
В додаткових поясненнях відповідач зазначив, що вважає обраний позивачем спосіб захисту неефективним і неналежним, а тому просить відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке. 
ОСОБА_1 21.02.2025 спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" звернувся до Державного агентства лісових ресурсів України із запитом від 21.02.2025 року за №194 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1", у якому просив надати таку інформацію:
1) копію розпорядчого (чи іншого), документу яким визначено порядок та строки створення, джерела фінансування Наглядової ради ДП “Ліси України”;
2) копію розпорядчого (чи іншого), документу яким Робертс Стріпніекс затверджений членом Наглядової ради ДП “Ліси України”;
3) копію розпорядчого (чи іншого), документу яким визначено джерела, принципи формування та розмір оплати праці, винагороди, додаткового блага члена Наглядової ради ДП “Ліси України” Робертса Стріпніекса;
4) інформацію про джерела, дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага члену Наглядової ради ДП “Ліси України” Робертсу Стріпніексу. 
На вказаний запит відповідач листом від 28.02.2025 надав відповідь, до якої додав:
1) копію наказу Держлісагенства від 04.03.2024 №51 "Про наглядову раду Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»;
2) копію наказу Держлісагенства від 04.03.2024 №55 "Про затвердження Положення про винагороду членів наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»;
3) копію наказу Держлісагенства від 10.05.2024 №119 "Про затвердження Положення про наглядову раду Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»;
4) копію наказу Держлісагенства від 30.01.2025 №17-к "Про наглядову раду Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»;
5) копію наказу Держлісагенства від 03.02.2025 №24 "Деякі питання наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».
Одночасно в листі повідомлено, що дані про джерела, дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага членам Наглядової ради ДСГП "Ліси України" Робертсу Стріпніексу в Держлісагенстві відсутні, так як джерелом фінансування є кошти ДП "Ліси України".
Таку відповідь позивач вважає протиправною відмовою, тому звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Спірні правовідносини виникли між сторонами стосовно порядку здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, регулюються правовими нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (надалі - Закон № 2939-VI), що були чинні на день виникнення спору.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з частиною першою статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Відповідно до частини п`ятої статті 19 Закону №2939-VI запит на інформацію має містити:
1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є;
2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;
3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:
1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;
2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;
3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.
Пунктом 1 частини 3 статті 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.
Судом встановлено, що запит позивача містить прохання надати публічну інформацію, отже, розпорядник інформації зобов`язаний її надавати за максимально спрощеною процедурою.
Крім того, положеннями пункту 6 частини першої статті 14 Закону №2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Відповідно до частини першої статті 20 Закону №2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту /частина четверта статті 20 Закону №2939-VI.
Суд погоджується із доводами позивача, що у відповідності до вимог ч.1 ст.20 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту та що в розумінні вимог ст.13 Закону № 2939-VI Державне агентство лісових ресурсів України відноситься до розпорядників інформації для цілей цього Закону.
Одночасно суд враховує, що за визначенням, закріпленим у статті 1 цього ж Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Таким чином, відповідач може бути розпорядниками лише тієї інформації, яка була отримана або створена ним в процесі виконання своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у їх володінні.
Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
В силу вимог статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Як зазначалося вище, відповідач листом від 28.02.2025 надав позивачу відповідь, згідно якої інформація про джерела, дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага членам Наглядової ради ДП "Ліси України", в тому числі Робертсу Стріпніексу, в Держлісагенстві відсутня, так як джерелом винагороди членам Наглядової ради ДП "Ліси України" є кошти ДП "Ліси України". До відповіді також додано копії розпорядчих документів, які регулюють відносини щодо діяльності наглядової ради Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», призначення членів такої наглядової ради та оплати їх праці.
Суд погоджується з доводами представника відповідача, викладених у відзиві, згідно яких вбачається, що наказом Держлісагентства від 03.02.2025 № 24 «Деякі питання наглядової ради державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» затверджено проект цивільно-правового договору з незалежним членом наглядової ради державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», згідно якого після закінчення календарного місяця протягом якого виконувалися обов`язки члена наглядової ради, сторони протягом 5 робочих днів підписують акт приймання-передачі наданих послуг, а виплати винагороди проводиться протягом наступних 10 робочих днів після спливу строку на підписання акту приймання-передачі наданих послуг - п.п. 4.5. та 4.6. проекту цивільно- правового договору. Таким чином перші виплати винагороди теоретично випадають на першу половину березня 2025 року, за умови укладення цивільно-правового договору в лютому 2025 року.
У даному випадку слід врахувати ту обставину, що згідно вищенаведеному наказу Держлісагентства від 30.01.2025 №17-к «Про наглядову раду державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» було призначено склад наглядової ради ДСГП «Ліси України», а запит №195 датовано 21.02.2025, тож фізично на дату надання відповіді була відсутня інформація про джерела, дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага члену наглядової ради ДСГП «України» Робертсу Стріпніексу.
Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач, зазначаючи про те, що інформація про джерела, дати та суми виплаченої оплати праці, винагороди, додаткового блага членам Наглядової ради ДП "Ліси України", в тому числі Робертсу Стріпніексу, в Держлісагенстві відсутня, так як джерелом винагороди членам Наглядової ради ДП "Ліси України" є кошти ДП "Ліси України", фактично підтвердив, що він не є розпорядником запитуваної позивачем інформації, проте в порушення частини 3 статті 22 Закону № 2939-VІ не перенаправив запит позивача №194 від 21.02.2025 належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Внаслідок недотримання відповідачем положень частини 3 статті 22 Закону "Про доступ до публічної інформації" порушено право позивача на отримання інформації.
Верховний Суд у постановах від 26.03.2020 у справі № 280/936/17, від 18.04.2018 у справі №815/2232/16 дійшов висновку, що не виконавши вимоги статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", а саме не направивши запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача, суб`єкт владних повноважень порушив норми Закону України "Про доступ до публічної інформації", що має наслідком визнання дій такого суб`єкта владних повноважень щодо ненадання публічної інформації за запитом протиправними.
Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку, що порушення норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" має наслідком визнання дій відповідача за запитом протиправними.
Відповідно до частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4); інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Отже, належним та ефективним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути запит ОСОБА_1 №194 від 21.02.2025 з врахуванням вимог частини 3 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Враховуючи відсутність судових витрат у даній адміністративній справі, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись статтями 2, 77, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Державного агентства лісових ресурсів України (вул. Руставелі Шота, 9А, м. Київ, 01001, РНОКПП/ЄДРПОУ: 37507901), третя особа громадська організація "Проти придурків та ідіотів" (вул. Святкова, буд. 48, м. Коростишів, Житомирська обл., Житомирський р-н,12504 , ЄДРПОУ 41029047) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною відповідь Державного агентства лісових ресурсів України на запит ОСОБА_1 від 21.02.2025 №194 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1", яка викладена в листі №10-30/1192-25 від 28.02.2025 протиправною.
Зобов`язати Державне агентство лісових ресурсів України повторно розглянути запит ОСОБА_1 №194 від 21.02.2025 "21.02.25 ДАЛУ запит наглядова рада 1" з врахуванням вимог частини 3 статті 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та надати обґрунтовану відповідь з урахуванням висновків суду.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

06.01.26