459/1752/25

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2026 р. м. Сокаль
Суддя Сокальського районного суду Львівської області Адамович М. Я. , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В:
14.05.2025р. близько 07.34год. на автодорозі «Р-15» в межах с.Острів Шептицького району Львівської області ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розишрені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння рук) та відмовився від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.
Захисник Клострейх О.В. подала клопотання про направлення справи за підсудністю до Стрийського районного суду Львівської області, оскільки законом визначено альтернативну підсудність справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 вважається опікуном свого діда, а також широке розповсюдження практики направлення матеріалів даної категорії за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Також, захисник подала клопотання про визнання огляду таким, що не відповідає вимогам законодавства та покликалася на те, що в ОСОБА_1 не було ознак наркотичного сп`яніння та він не порушував жодних правил дорожнього руху, а тому не було підстав перевірки його документів і проведення огляду на стан такого сп`яніння. Крім того, просить врахувати, що ОСОБА_1 був згідний пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, що він і зробив.
Захисником подано клопотання про витребування повної версії відеозапису, оскільки наявний в матеріалах справи носій містить відеозапис подій, які не стосуються дати вчинення правопорушення. З цих підстав ОСОБА_2 клопотала визнати неналежними і недопустимими наявні в матеріалах справи відеофайли.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, доходжу такого висновку.
Статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема, у такому зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Таким чином, наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства.
Викладені в протоколі обставини стверджуються наступними доказами.
Рапортом, відповідно до якого поліцейським зупинено автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 , оскільки водій подав звуковий сигнал без необхідності.
Направленням, з якого встановлено, що поліцейським запропоновано особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей розширені та не реагують на світло, неприродна блідість шкіри обличчя.
Відеозаписом, на якому зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, виявлення ознак наркотичного сп`яніння (в тому числі за допомогою ліхтарика), неодноразові роз`яснення поліцейським особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, виявлених в нього ознак наркотичного сп`яніння, порядку проходження огляду на визначення стану сп`яніння та наслідків відмови від такого огляду. В свою чергу ОСОБА_1 вимагав забезпечити йому проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, викликати швидку для проведення такого огляду, поводився зухвало, дивувався і обурювався на те, що йому світили ліхтариком в очі, зазначив, що його це нервує, неодноразово зазначав, що нікуди не поїде та пропонував пройти огляд поліцейській. З огляду на зазначене, заперечення захисника в тій частині, що ознаки наркотичного сп`яніння не були виявлені і оголошені поліцейськими, а також, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння, повністю спростовуються. 
Окрім цього, на відеозаписах зафіксовано події за участю ОСОБА_1 під час керування автомобілем марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 і такі події повністю узгоджуються з протоколом і матеріалами справи. Тому покликання захисника на їх недопустимість є неспроможними.
Окрім того, відповідно до рапорту, поліцейським зупинено автомобіль марки «Renault Master» р.н.з. НОМЕР_1 , оскільки водій подав звуковий сигнал без необхідності, а тому покликання захисника на безпідставну зупинку також спростовуються матеріалами справи.
Під відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння необхідно розуміти свідоме і категоричне не бажання особи пройти відповідний огляд, яке базується на його внутрішньому переконанні про відсутність необхідності проходити цей огляд в силу існування певних мотивів відомих цій особі і може проявлятися як у активній, так і у пасивній формі.
Таким чином, суд розцінює пасивні дії та неоднозначні висловлювання ОСОБА_1 як відмову від проходження від огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Окрім того, суд враховує, що під час проходження підготовки водіїв транспортних засобів ОСОБА_1 повинен був крім іншого, вивчати тему «Основи відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».
Тому, він як водій повинен знати порядок огляду на визначення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння та наслідки відмови від такого огляду.
Таким чином, ОСОБА_1 повинен був виконати вимогу працівника поліції, який висловив підозру та ознаки перебування водія в такому стані, щодо проходження огляду на визнання стану наркотичного сп`яніння, від чого останній відмовився.
Враховуючи вищезазначене, вважаю, що вину останнього доведено повністю та в його діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Що стосується клопотання захисника Клострейх О.В. про передачу справ про адміністративні правопорушення до суду за місцем його проживання, то слід зазначити наступне.
Частинами 1 та 2 ст.276 КУпАП регламентовано, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Таким чином, чинним КУпАП не передбачено альтернативи щодо підсудності справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім цього, суд враховує, що дискреція щодо обрання підсудності розгляду справи у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність, належить виключно органу внутрішніх справ, в зв`язку із чим суд, до якого надійшов відповідний протокол про адміністративне правопорушення, повинен розглядати справу про адміністративне правопорушення.
При цьому, положення чинного КУпАП не містять жодної правової норми щодо зміни підсудності справ про адміністративне правопорушення. 
Тому суд не вбачає визначених законом підстав для передачі даної справи про адміністративне правопорушення до суду за місцем проживання особи, що притягається до адміністративної відповідальності. 

Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати у справі О Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства від 29.06.2007 зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Враховуючи характер даного правопорушення, особу порушника, вчинення правопорушення в період дії особливого правового режиму воєнного стану, що обтяжує відповідальність, вважаю, за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції статті з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки таке буде достатнім для його виховання та запобігання вчиненню правопорушень.
Керуючись ст.ст.283-285 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч)грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 605 (шістсот п`ять) грн. 60коп. судового збору.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує сплату штрафу, або його копія не пізніше трьох робочих днів після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 307 КУпАП, надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня винесення постанови у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника підлягає стягненню подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.
У разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.

Суддя: М. Я. Адамович