Справа №: 671/126/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року  Волочиський районний суд
Хмельницької області в складі: головуючої - судді Бабій О.М.,
з участю секретаря судового 
засідання Кошонько Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа – Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь Автономна Республіка Крим, Україна, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Латвійській РСР у м. Лієпая.
В обґрунтування своєї заяви вказує, що її мати ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вона проживала у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Після смерті матері їй було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 02 березня 2021 року, однак, вказаний факт підтверджується документом, який складено без урахування вимог чинного законодавства України, а саме – свідоцтво про смерть видано закладом, що знаходиться на тимчасово окупованій території України: « НОМЕР_2 Отдел регистрации смерти г. Симферополя Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республика Крым». 
Зазначає, що вона звернулася до Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, однак, у видачі свідоцтва про смерть їй було відмовлено. 
Заявник вказує, що встановлення даного факту для неї має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку отримання свідоцтва про смерть належного зразка.
Представник заявника – ОСОБА_3 подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її та заявника участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Представник заінтересованої особи – Волочиського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України, в судове засідання не з`явився надіславши суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, проти заяви не заперечує.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 була матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 9).
Матір заявника - ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що « НОМЕР_2 Отдел регистрации смерти г. Симферополя Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республика Крым» було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 02 березня 2021 року, в якому вказано місце смерті – м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим (а.с.8).
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Згідно із п. 1 розділу 2 Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376, Автономна Республіка Крим є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України з 20 лютого 2014 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:  документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;  рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Відповідно до п. 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, підставою державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Загальний принцип оцінки документів, виданих на тимчасово окупованій території, надається у ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»: Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану.
Разом з тим, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії», який був наданий на запит Ради Безпеки ООН зазначено, що держави - члени ООН відповідно до Резолюції 276 (1970) Ради Безпеки зобов`язані утримуватися від застосування міжнародних договорів, укладений з Південною Африкою від імені або відносно Намібії. При цьому у п. 125 цього Консультативного висновку Міжнародного суду ООН вказано на винятки із цього права. В цілому, невизнання управління Південної Африки (тимчасово окупованої) території не повинно призводити до позбавлення народу Намібії будь-яких переваг, що випливають з міжнародного співробітництва і зокрема, в той час як офіційні дії, що здійснюються урядом Південної Африки від імені або по відношенню до Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути поширена до тих актів, таких, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів.
Про необхідність врахування актів органів влади з окупованих територій Європейським судом з прав людини у п. 45 рішення по справі «Луізіду проти Туреччини» (Loizidou v. Turkey) від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89) була викладена правова позиція, що при аналогічних обставинах щодо відсутності ефективного державного контролю Кіпру за такими територіями, міжнародне право визнає законність деяких юридичних домовленостей і дій, які звідти походять, наприклад актів реєстрації народження, смерті і шлюбу, наслідки яких можуть ігноруватися лише на шкоду мешканців тієї чи іншої території.
В такому разі, наданий заявником доказ - свідоцтво про смерть ОСОБА_2 , яке видане «99100007 Отдел регистрации смерти г. Симферополя Департамента записи актов гражданского состояния Министерства юстиции Республика Крым», суд сприймає як належний доказ, на підставі якого можливо зробити висновок про смерть особи.
Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. 
Оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті матері документи, передбачені законодавством України, з метою захисту законних прав та інтересів громадян України на тимчасово окупованій території, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна, померла її мати – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 10, 81, 263-265, 293, 294, 315, 317, 319 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити факт, що –  ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в Латвійській РСР у м. Лієпая, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, Україна.
Рішення допустити до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.   Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Заявник:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; паспорт серії НОМЕР_4 ).	
Заінтересована особа:	Волочиський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального Управління Міністерства юстиції України (31200, Хмельницька область, м. Волочиськ, площа Центральна, 1; код ЄДРПОУ: 21324008).	

Повне судове рішення складено 06 лютого 2026 року.

Суддя           О.М. Бабій