ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 січня 2026 року	Справа №160/31191/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, -
УСТАНОВИВ:
29.10.2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Кущ Дмитро Сергійович звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд визнати противоправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непідготовки та неподання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , як звільненому з військової служби.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 25 травня 2025 року позивач звернувся через Укрпошту шляхом подання поштового відправлення з повідомленням про вручення з письмовою заявою на адресу керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 та на адресу керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 про оформлення відповідних документів та призначення позивачеві пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». До письмової заяви були додані копія паспорту, РНОКПП, копія наказу про виключення зі списків частини, копія послужного списку. Згідно відомостей Укрпошти означені поштові відправлення вручені адресатам: керівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 та керівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 . Незважаючи на це, ІНФОРМАЦІЯ_4 письмову заяву не розглянув та жодним чином позивача не повідомив. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, тому просить суд задовольнити позовну заяву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.11.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 03.12.2025 року. Також вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідача надати додаткові докази по справі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Від ІНФОРМАЦІЯ_1 письмовий відзив на адміністративний позов та витребувані судом документів на адресу суду не надходили.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 2000 року, що підтверджується його послужним списком.
30 травня 2023 року наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 108 підполковника ОСОБА_1 (30 т.р.), заступника командира військової частини з тилу - начальника тилу, звільненого наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) від 31 січня 2023 року № 40, відповідно до пункту третього частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у запас за підпунктом «г» (через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років) вважати, що справи та посаду здав 30 травня 2023 року.
З 30 травня 2023 року виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Вислуга у Збройних Силах, розрахована штабом військової частини складає: календарна - 22 роки 10 місяців 15 днів, пільгова - 05 років 04 місяці 29 днів.
Підстава: наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (по особовому складу) від 31 січня 2023 року № 40, акт здачі посади від 30.05.2023 року, обхідний лист військовослужбовця. Дана обставина підтверджується наказом.
25 травня 2025 року позивач звернувся через Укрпошту шляхом подання поштового відправлення з повідомленням про вручення з письмовою заявою на адресу керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 та на адресу керівника ІНФОРМАЦІЯ_3 про оформлення відповідних документів та призначення позивачеві пенсії за вислугою років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з проханням надати письмову відповідь за результатами розгляду цієї заяви у встановлені законодавством строки в паперовому виді та/або на адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_7 Особова справа зберігається у ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
До письмової заяви були додані копія паспорту, РНОКПП, копія наказу про виключення зі списків частини, копія послужного списку.
Згідно відомостей Укрпошти означені поштові відправлення вручені адресатам: керівнику ІНФОРМАЦІЯ_2 та керівнику ІНФОРМАЦІЯ_3 29.09.2025 року та 30.09.2025 року.
Незважаючи на це, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 письмову заяву не розглянув та жодним чином позивача не повідомив.
Не погоджуючись із такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі - Положення № 154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах.
Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).
Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.
Відповідно до п. 2 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки у своїй діяльності керуються Конституцією та законами України, актами Президента України, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та директивами Верховного Головнокомандувача Збройних Сил, Міноборони, Міністра оборони, Головнокомандувача Збройних Сил, Генерального штабу Збройних Сил, іншими нормативно-правовими актами, цим Положенням.
Покладення на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завдань, не передбачених законодавством, не допускається.
Відповідно до п. 7 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства.
Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.
З метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Положення про районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки затверджуються керівниками відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя. Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки має печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.
Відповідно до п. 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальне підтримки відповідно до покладених на них завдань:
ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб»;
ведуть облік осіб, звільнених з військової служби із Збройних Сил в запас або у відставку (далі - особи, звільнені з військової служби), які проживають на відповідній території, для оформлення документів, що додаються до пенсійної справи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, ті деяких інших осіб»;
забезпечують підготовку та подання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсій особам, звільненим з військової служби (крім військовослужбовців базової військової служби), та членам їх сімей відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деякий інших осіб» у порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та розвідувальними органами.
Розділом III Складання та ведення особових справ осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського і старшинського складу «Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 15.09.2022 року № 280 встановлено наступне.
Особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки атестаційних та додаткових матеріалів (пункт 8).
Основним документом особової справи є послужний список (додаток 6).
Перший примірник послужного списку оформлюється на підставі оригіналів документів які засвідчують всі періоди проходження військової служби.
Записи в послужних списках про проходження військової служби засвідчуються підписом начальника служби персоналу (начальника штабу, а там, де його штатом не передбачено,- командиром військової частини) та гербовою печаткою.
Для підтвердження правильності записаних до послужного списку відомостей військовослужбовець ставить свій підпис у кінці першого та другого примірників списку. У разі потреби, копіювання послужного списку або окремих його сторінок, здійснюється з дозволу командира (начальника) органу управління, військової частини, установи, в якій зберігаються та ведуться ці особові справи, за умови дотримання вимог щодо поводження з документами, які містять інформацію з обмеженим доступом.
Послужні списки з дозволу командира (начальника) органу управління, військової частини, установи, в якій обліковані, ведуться та зберігаються особові справи, можуть бути переоформлені у разі, якщо вони стали непридатними для читання чи нових записів (пункт 9).
У разі виключення військовослужбовців зі списків особового складу військової частини у зв`язку з вибуттям до нового місця служби, направлення на навчання, звільнення з військової служби тощо посадові особи, які відповідальні за складання, ведення, зберігання та облік особових справ військовослужбовців, уточнюють достовірність та повноту записів у послужному списку особових справ. Уточнені відомості засвідчуються особистим підписом військовослужбовця в кінці послужного списку (пункт 10).
Згідно листа Пенсійного фонду України від 07.02.2024 року № 2800-030201-8/7726 Пенсійний фонд України в межах компетенції повідомляє.
Умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей визначено Законом України від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262).
Відповідно до статті 10 Закону № 2262 та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 року № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» з 01.01.2007 року до органів Пенсійного фонду України передані функції з призначення (перерахунку) і виплати пенсій.
Функції з підготовки документів для призначення (перерахунку) пенсії, в тому числі визначення грошового забезпечення, належать до компетенції уповноважених органів міністерств і відомств, в яких проходили службу військовослужбовці та особи рядового і начальницького складу.
Органи Пенсійного фонду України визначають розмір пенсій на підставі документів, наданих уповноваженими органами відповідних міністерств і відомств.
Відповідно до пункту 2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 02.03.2023 року № 10-1), заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України через уповноважені структурні підрозділи міністерств та інших органів.
Слід зазначити, що відповідач на виконання вимог ухвали суду від 03.11.2025 року не надав до суду письмову інформацію про результати розгляду заяви ОСОБА_1 від 25.05.2025 року про оформлення документів та призначення пенсії за вислугу років разом із відповідними доказами (копія письмової відповіді на адресу позивача). В матеріалах даної справи відсутні будь-які докази належного розгляду вказаної заяви позивача та оформлення документів та призначення пенсії за вислугу років.
Таким чином, у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 були наявні всі документи щодо проходження військової служби позивачем, а бездіяльність щодо непідготовки та неподання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсій позивачу, порушує права останнього на державне пенсійне забезпечення, та є протиправною.
Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 ст. 9 КАС України врегульовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Пунктом 10 частини другої статті 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Як убачається з матеріалів адміністративної справи в позовній заяві позивачем ставиться питання, зокрема, щодо визнання противоправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непідготовки та неподання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , як звільненому з військової служби.
Проте, щодо зобов`язання вчинити певні дії позивачем в прохальній частині позову не зазначається.
Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 підготувати та подати до органів Пенсійного фонду України документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , як звільненому з військової служби.
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, тому судові витрати в розмірі 1211,20 грн. підлягають стягненню на користь позивача з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань.
Згідно з частиною 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 9, 242-246, 250, 255, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,- 
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати противоправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо непідготовки та неподання документів, необхідних для призначення органами Пенсійного фонду України пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , як звільненому з військової служби.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) підготувати та подати до органів Пенсійного фонду України документи, необхідні для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), як звільненому з військової служби.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна