Справа № 459/3916/25 
Провадження № 2/459/1266/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
02 лютого 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
в складі: головуючого – судді Жураковський А.І.
з участю секретаря судових засідань Ганас К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шептицькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 

В С Т А Н О В И В :
05.11.2025 представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 12188 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 8000 грн та судовий збір – 2422, 40 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 31.07.2022 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір про споживчий кредит №5588605, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти та зобов`язувався повернути кредит, сплатити комісію за надання такого та проценти за користування кредитом у термін, встановлений договором, а також виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені договором. 
ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит, однак остання умов кредитного договору не виконала. Сума заборгованості відповідача становить 12188 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 2640 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 8978 грн; заборгованість за комісією 570 грн. 30.01.2023 року між TOB «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №5588605 від 31.07.2022.
Ухвалою від 17.11.2025 відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін. 
19.12.2025 розгляд справи відкладено у зв`язку із першою неявкою відповідача. 
26.01.2026 учасники справи не з`явилися у судове засідання. 
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що підтримує позовні вимоги.
Відповідачка про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань не подавала. При цьому, відповідачем не було подано відзиву.
На підставі норм ст.ст. 280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи.
З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.
Встановлено, що 31.07.2022 між відповідачем та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №5588605, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000 грн загальним строком на 105 днів і складається із пільгового та поточного періодів, зі сплатою комісії за надання кредиту у розмірі 570 грн, за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту, процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду – 900 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування протягом пільгового періоду, процентів за користування кредитом протягом поточного періоду - 8100 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 15.08.2022. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 13.11.2022.
Відповідно до виписки з особового рахунка за Кредитним договором №5588605 від 31.07.2022 загальна заборгованість становить 12188 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 2640 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 8978 грн; заборгованість за комісією 570 грн. 
Згідно з довідкою про ідентифікацію, ОСОБА_1 з якою укладено договір №5588605 від 31.07.2022, ідентифікована одноразовим ідентифікатором v29366.
Відповідно до платіжного доручення № 79461761 від 31.07.2022 ТОВ «Мілоан» перераховано на рахунок ОСОБА_1 3000 грн.
30.01.2023року між TOB «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №89-МЛ, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників до договору.
16.10.2025 на адресу відповідачки позивачем скеровано претензію, у якій ОСОБА_1 було повідомлено про погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За таких обставин, керуючись п. 4. ст. 611 (у частині обов`язку щодо відшкодування збитків), ч.ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України, суд дійшов висновку про необхідність захисту майнового права позивача шляхом стягнення з відповідача заборгованості: за основною сумою боргу у розмірі 2640 грн, по процентах у розмірі 8978 грн, всього на суму 11618 грн.
Щодо вимог про стягнення комісії за надання кредиту за Кредитним договором в розмірі 570 грн, суд зазначає наступне.
Згідно п. 1.5.1 Договору комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі – "комісія") – 19% від суми кредиту та дорівнює 570 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5, 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов Договору свідчить про те, що комісія за надання кредиту в розмірі 570 грн, встановлена в п. 1.5.1 Договору, є платою безпосередньо за надання кредиту позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику. 
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства. Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що положення Заявки щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 570 грн суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними, а відтак відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» вищезазначеної заборгованості за комісією за надання кредиту. 
Отже, позов задовольняється частково.
Щодо стягнення з відповідачки судових витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8 000 грн, суд виходить з наступного.
Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
До позовної заяви додано копію договору №0107 від 01.07.2025 про надання правової (правничої) допомоги, копію Акту №Д/5974 наданих послуг від 22.10.2025 та детальний опис наданих послуг до Акту №Д/5974 від 22.10.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025.
З врахуванням вищенаведеного, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу у цій справі, що включає в себе надання усної консультації, ознайомлення із матеріалами справи, складання позовної заяви про стягнення боргу та її подачі до суду в сумі 8 000 грн є завищеним, враховуючи категорію та складність справи. А відтак, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в розмірі 4 000 грн.
Враховуючи часткове задоволення позову, керуючись положенням ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2309,11 грн сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 273, 279, 280-283, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (ЄДРПОУ 35234236, 79029, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28) заборгованість за кредитним договором №5588605 від 31.07.2022 у розмірі 11618 грн, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту становить 2640 грн; прострочена заборгованість за сумою відсотків 8978 грн. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» 2309,11 грн судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено 02.02.2026.

Суддя: А. І. Жураковський