Справа № 420/29449/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юхтенко Л.Р., розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю (код ЄДРПОУ 13901271, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Автосервіс» (код ЄДРПОУ 41488529, місце знаходження: 65033, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 125) про стягнення адміністративно-господарських санкцій,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 28 серпня 2025 року через підсистему Електронний суд (сформовано 27.08.2025 року) надійшла позовна заява Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю (код ЄДРПОУ 13901271, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Автосервіс» (код ЄДРПОУ 41488529, місце знаходження: 65033, м. Одеса, вул.. Святослава Ріхтера, 125), в якій представник просить: 
- Стягнути з ТОВ "ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС" на користь Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 48 097,58грн. та пеню за порушення термінів сплати адміністративногосподарських санкцій у розмірі 3006,25грн. Банк – ГУ ДКСУ в Одеській області, Одеська міська ТГ ГУК в Од.обл./м.Одеса/50070000, ЄДРПОУ 37607526, Казначейство України(ел. адм. подат.), UA618999980313191230000015744, Код класифікації доходів бюджету 50070000. Бюджетне кодування в призначенні платежу: *;101;код ЄДРПОУ підприємства; платежі до Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю за 2024 рік.
Ухвалою від 01 вересня 2025 року після усунення недоліків у позовній заяві, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до розрахунку адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за рік склала 8 осіб. Таким чином, представник позивача зазначає, що середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю відповідно до нормативу складає 1 особа.
Однак, середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність у роботодавця склала 0 осіб.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. 
Таким чином, представник позивача зазначає, що за 1 робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, відповідач до 15 квітня 2025 року повинен самостійно сплатити адміністративно-господарську санкцію у розмірі 48097,58 грн.
Проте, всупереч ст. 20 цього Закону відповідач самостійно в строк до 15 квітня 2025 року адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не сплатив.
Також станом на 18.08.2025 року Відповідач повинен сплатити й пеню виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 3006,25 грн.
Через канцелярію суду 15.09.2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що при застосуванні штрафу позивачем не було враховано той факт, що у Відповідача в 2024 році середньооблікова чисельність штатних працівників за рік фактично становила 7,25 (8+8+8+8+7,03+6+7+7+7+7+7+7/12), у зв`язку із чим, у Відповідача відсутній був обов`язок реєструватися у Фонді та організовувати робоче місце одному інваліду. 
У травні 2024р. середня чисельність працівників становила 7,25 так як 16.05.2024р. було звільнено 2 особи (станом на травень 2024р. працювало 8 осіб, 16.05.2024р. звільнено дві особи: 8*16+15*6=218/31=7,03). 
Крім того, Позивач надає інформацію (розрахунок), що середньооблікова чисельність штатних працівників за 2024 рік у Відповідача становила 8, проте це не відповідає дійсності, про, що свідчать уточнюючі податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплачено) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 2024р.
Також, представник зазначає, що неподання відповідачем до центру зайнятості звіту за формою № 3-ПН та невиконання нормативу із працевлаштування осіб з інвалідністю є підставою саме для проведення перевірки уповноваженими органами Держпраці, за результатами якої (в разі підтвердження вчинення правопорушення актом перевірки) можуть бути застосовані адміністративно-господарські санкції. 
В свою чергу, ненадання Відповідачем звітності за формою № 3-ПН до центру зайнятості беззаперечно не може свідчити про обов`язковість надання такої звітності, так як обов`язок виникає тільки при наявності вакансії, якої за цей період у Відповідача не з`явилося. Принаймні, Позивач цей факт не заперечує або не спростовує із посиланнями на належні та допустимі докази. 
Врахуванням те, що середньооблікова чисельність штатних працівників Відповідача в 2024 році була 7,25 та те, що у 2024р. у Відповідача не було необхідності відкривати нові вакансії, а отже, у Відповідача відсутній був обов`язок реєструвати у Фонді, організовувати робоче місце одному інваліду та подавати звітність форми № 3-ПН.
Відповідь на відзив до суду не надходила. 
Через канцелярію суду 10.09.2025 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення. 
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2024 рік, ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» 8осіб, норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю – 1 особа. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена з інвалідністю - 0 особа.
Фонд оплати праці штатних працівників 769561,35 грн.
Середня річна заробітна плата штатного працівника 96195,17 грн.
Сума коштів адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю – 48097,58 грн.
Відповідно до квитанції від 04 березня 2025 року вказаний розрахунок розміщено в електронному кабінеті роботодавця ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС», на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, 04.03.2025 о 12:09:45.
Також матеріалами справи підтверджено, що Одеське обласне відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю направило на адресу ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС`претензію від 20.03.2025 року № 741/05 з вимогою сплатити нараховану суму адміністративно-господарської санкції та пені за несвоєчасну сплату.
Проте відповідач не сплатив у добровільному порядку нараховані суми адміністративно-господарської санкції.
Також у позовній заяві представник позивача зазначив, що станом на 18.08.2025 року Відповідач повинен сплатити й пеню виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк, що становить 3006,25 грн.
Також, відповідно до листа від03.03.2025 року вбачається, що Одеську філію Одеського обласного центру зайнятості протягом 2024 року, зокрема, ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС`не інформували про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю.
Поряд з цим, судом встановлено, що ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» були подані звіти про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску до контролюючих органів з помилковими даними. 
Надалі, відповідачем були подачі уточнюючі звіти за січень-грудень 2024 року та виправлено помилки.
Як зазначив представник відповідача у відзиві,середньооблікова чисельність штатних працівників ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» за 2024 рік фактично становила 7,25 (8+8+8+8+7,03+6+7+7+7+7+7+7/12). 
Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню, з таких підстав.
Відповідно ст.19 Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні” (далі - Закон № 875-ХІІ, Закон) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
У межах зазначеного нормативу здійснюється також працевлаштування осіб з інвалідністю внаслідок психічного розладу відповідно до Закону України "Про психіатричну допомогу".
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Згідно з частиною 3 статті 18 Закону України “Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні”, Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. 
Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями. Про це також вказано у ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні».
Таким чином, законом передбачена відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій для підприємств, які не забезпечили середньооблікову чисельність працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.
Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом ст. 18-1 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.
Таким чином, обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатись пошуком таких осіб для працевлаштування, але підприємство має створити робоче місце для особи з інвалідністю та вжиті всі необхідні заходи щоб така особа могла дізнатися про створене робоче місце.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані, зокрема, своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії).
Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто, заходів для недопущення господарського правопорушення.
Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю, з огляду на приписи Порядку подання підприємствами, установами організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 року № 70, роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.
На виконання пункту 4 частини 3 статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI, наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 затверджено Порядок подання форми звітності № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» (далі - Порядок № 316).
Згідно із пунктом 5 Порядку № 316 форма № 3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.
Відтак, підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані: 
виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;
надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року №5067-VI та Порядку № 316; 
у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до листа від 03.03.2025 року вбачається, що Одеську філію Одеського обласного центру зайнятості протягом 2024 року, зокрема, ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» не інформували про створення (пристосування) робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю.
Поряд з цим, судом встановлено, що ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» були подані звіти про податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску до контролюючих органів з помилковими даними. 
Надалі, відповідачем були подачі уточнюючі звіти за січень-грудень 2024 року та виправлено помилки.
Як зазначив представник відповідача у відзиві, середньооблікова чисельність штатних працівників ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» за 2024 рік фактично становила 7,25 (8+8+8+8+7,03+6+7+7+7+7+7+7/12). 
Згідно з ч.4 ст.20 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні", адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. 
Матеріалами справи підтверджено, що Одеське обласне відділення фонду соціального захисту осіб з інвалідністю направило на адресу відповідача претензію від 20.03.2025 року № 741/05 з вимогою сплатити нараховану суму адміністративно-господарської санкції та пені за несвоєчасну сплату.
Проте вказану суму штрафних санкцій відповідач у добровільному порядку не сплатив.
Разом з цим, як зазначив представник відповідача у відзиві, середньооблікова чисельність штатних працівників ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» за 2024 рік фактично становила 7,25, а не 8, як зазначив позивач. 
Таким чином, вказане свідчить про те, що відповідач не підпадає під вказану норму Закону, а тому ТОВ «ПРЕСТИЖ АВТОСЕРВІС» не порушено нормативу передбаченого ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні». 
Вказані обставини дають підстави для висновку про те, що позивачем протиправно застосовано до позивачаадміністративно-господарських санкції та стягнення пені, а тому заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не належать задоволенню. 
Частиною 1 статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Згідно з ч. 3 зазначеної статті Кодексу докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю є необґрунтованими, у зв`язку з чим не належать задоволенню.
У зв`язку із відсутністю доказів понесення відповідачем судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,293,295 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
У задоволені позовної заяви Одеського обласного відділення соціального фонду захисту осіб з інвалідністю (код ЄДРПОУ 13901271, місце знаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Престиж Автосервіс» (код ЄДРПОУ 41488529, місце знаходження: 65033, м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 125) про стягнення адміністративно-господарських санкцій, - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.
Cуддя Л.Р. Юхтенко

.