Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2026 року Справа№200/8294/25 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Абдукадирової К.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, Україна, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 158б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці» та стажу роботи; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести розрахунок пенсії ОСОБА_1 з 17.10.2023 року відповідно до статті 8 Закону України «Про престижність шахтарської праці», зарахувати до загального стажу роботи період з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року та зарахувати до пільгового періоду роботи за списком №1 рятувальником підземним з повним робочим днем під землею з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію за віком на підземних роботах відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зазначив, що йому стало відомо, що при призначені пенсії не було враховано престижність шахтарської праці та не зараховано весь стаж гірником підземним по списку №1. Листом відповідач повідомив, що у позивача меньше 15 років підземного стажу.
Вказані дії відповідача вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору – задоволено. Відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення в адміністративній справі №200/8294/25. Клопотання позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження – задоволено. 
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивач не звертався до відповідача із заявою встановленого зразка про перерахунок пенсії. Відповідно, рішення про відмову в перерахунку не приймалось. При аналізі матеріалів електронної пенсійної справи встановлено, що пенсію ОСОБА_1 призначено відповідно до заяви від 22.05.2025 № 635 (з урахуванням частин 14-6.2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058 пенсію призначено з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку) за принципом екстериторіальності Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області.
При призначенні пенсії позивачу страховий стаж обчислено на підставі трудової книжки НОМЕР_2 дата заповнення 25.09.1996 та індивідуальних відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та склав 32 роки 09 місяців 2 дні.
Періоди роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року не зараховано до пільгового підземного стажу, оскільки ОСОБА_1 не надав уточнюючі довідки відповідно до пункту 20 Порядку № 637, таким чином пільговий стаж обчислено на підставі відомостей по спеціальному стажу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та зараховано з 01.04.2002 по 31.12.2012, період з 01.01.2013 по 31.08.2014 не зараховано до пільгового підземного стажу, оскільки відсутня дата наказу на проведення атестації робочих місць. 
Період роботи з 01.09.2014 по 30.11.2014 не зараховано до страхового та пільгового підземного стажу, оскільки — відсутня сплата внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також відсутня дата наказу на проведення атестації робочих місць. Періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.2002 по 31.12.2012, як зазначалося вище, зараховано, на підставі відомостей по спеціальному стажу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до стажу роботи за Списком № 1 (без ознаки підземної роботи), що не дає право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345.
Таким чином, пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії в розмірі відповідно до статті 8 № 345 та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058 в ОСОБА_1 відсутній. Вважає, що пропущений строк звернення до суду, не підтверджено позивачем жодними доказами.
Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, Україна, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 158б, код ЄДРПОУ 20490012, e-mail: аvt@zp.pfu.gov.ua) в якості другого відповідача.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 17.10.2023 відповідно до поданої заяви від 22.05.2025 про призначення пенсії та отримує пенсію за віком відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі — Закон № 1058).

При призначенні пенсії позивачу страховий стаж обчислено на підставі трудової книжки НОМЕР_2 від 25.09.1996 та індивідуальних відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що склав 32 роки 09 місяців 2 дні.
Періоди роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року не зараховано до пільгового підземного стажу, оскільки ОСОБА_1 не надав уточнюючі довідки відповідно до пункту 20 Порядку № 637, таким чином пільговий стаж обчислено на підставі відомостей по спеціальному стажу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та зараховано з 01.04.2002 по 31.12.2012, період з 01.01.2013 по 31.08.2014 не зараховано до пільгового підземного стажу, оскільки відсутня дата наказу на проведення атестації робочих місць.
Період роботи з 01.09.2014 по 30.11.2014 не зараховано до страхового та пільгового підземного стажу, оскільки — відсутня сплата внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також відсутня дата наказу на проведення атестації робочих місць.
Періоди роботи ОСОБА_1 з 01.04.2002 по 31.12.2012, як зазначалося вище, зараховано, на підставі відомостей по спеціальному стажу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, до стажу роботи за Списком № 1 (без ознаки підземної роботи), що не дає право на розрахунок пенсії відповідно до статті 8 Закону № 345.
Таким чином, пільговий стаж, що дає право на призначення пенсії в розмірі відповідно до статті 8 № 345 та абзацу 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058 в ОСОБА_1 відсутній.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне. 
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує та отримує пенсію за віком на пільгових умовах з 17.10.2023, що підтверджується рішенням ГУПФУ в Донецькій області № 050130002359 від 20.08.2025. 
22.05.2025 ОСОБА_1 звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Заява позивача була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області за принципом екстериторіальності.
При призначенні пенсії позивачу страховий стаж обчислено на підставі трудової книжки НОМЕР_2 від 25.09.1996 та індивідуальних відомостей з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що склав 32 роки 09 місяців 2 дні. 
Періоди роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, з 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.09.2014 року по 30.11.2014 року не зараховано до пільгового підземного стажу, оскільки ОСОБА_1 не надав уточнюючі довідки відповідно до пункту 20 Порядку № 637, таким чином пільговий стаж обчислено на підставі відомостей по спеціальному стажу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, та зараховано з 01.04.2002 по 31.12.2012, період з 01.01.2013 по 31.08.2014 не зараховано до пільгового підземного стажу, оскільки відсутня дата наказу на проведення атестації робочих місць. 
Період роботи з 01.09.2014 по 30.11.2014 не зараховано до страхового та пільгового підземного стажу, оскільки — відсутня сплата внесків в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також відсутня дата наказу на проведення атестації робочих місць.
22.10.2025 ГУПФУ в Донецькій області розглянуло звернення позивача та листом від 22.10.2025 повідомило, що згідно з заявою від 22.05.2025 №635 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 №105 8-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). За матеріалами електронної пенсійної справи страховий стаж врахований по 31.08.2014 становить 32 роки 9 місяців 2 дні, в тому числі додатковий за Списком №1 — 10 років. Пільговий стаж за Списком №1 врахований за даними про спецстаж, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування складає 10 років 9 місяців.
Суд встановив на підставі відомостей трудової книжки серії НОМЕР_2 від 25.09.1996, що ОСОБА_1 , зокрема, у спірні періоди працював:
з 25.09.1996 по 30.11.2014 на посаді респіраторника 4-го взводу у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні.
Відповідно до розрахунку стажу позивача, наданого відповідачем, період роботи (в межах спірних правовідносин):
з 25.09.1996 по 31.03.2002 зараховано до страхового стажу, проте не зараховано до пільгового стажу;
з 01.01.2013 по 31.08.2014 зараховано до страхового стажу, проте не зараховано до пільгового стажу; 
з 01.09.2014 по 30.11.2014 не зараховано до страхового та пільгового стажу.
Згідно з довідкою від 21.09.2023 №01/53, виданою Першим воєнізованим гірничорятувальним загоном, про підтвердження наявного пільгового трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 25.09.1996 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 20.04.2018 працював повний робочий день у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні та виконував роботи з обслуговування вугільних шахт і копалень, небезпечних по газодинамічних явищах, гірських ударах, надкатегорійних та 3-ї категорії по газу за професією респіраторник, який безпосередньо забезпечує здійснення екстрених і невідкладних заходів щодо запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення пошукових і аварійно-рятувальних робіт, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 5 код КП 1.5 б постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, що складає за період з 25.09.1996 по 30.11.2014 18 років 02 місяці 05 днів, за період з 01.12.2014 по 20.04.2018 03 роки 04 місяці 19 днів.
Отже, спірною обставиною у даній справі є наявність правових підстав для незарахування при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах певних періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком 1.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносин, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
На підставі пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року N22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N1566/11846.
Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунок та поновлення пенсії, визначений Розділом 2 цього Порядку.
Підпунктом 2 пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі – Порядок підтвердження наявного трудового стажу № 637).
Згідно пункту 4.1 Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку).
Пунктом 4.2 цього Порядку передбачено право органу, що призначає пенсію, вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Пунктом 4.7 Порядку передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
В період з 26.01.1991 по 11.03.1994 на підставі постанови Верховної Ради України 12.09.1991 №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» на території України застосовувався Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.
В період з 11.03.1994 по 16.01.2003 застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
З 16.01.2003 по 24.06.2016 застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 року №36.
Як визначено пунктом 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації вимагається в двох випадках:
1) відсутність трудової книжки;
2) відсутність в трудовій книжці відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.
Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що визначені положеннями зазначеної статті, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Страховий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними Порядком № 637, а страховий стаж, набутий після 1 січня 2004 року, підтверджується довідкою з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Підрозділом 1 «Підземні роботи» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, визначено, що правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, інженерно-технічні робітники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах по видобутку вугілля, […] на будівництві шахт, рудників та інших підземних споруд, а також всі робітники, зайняті повний робочий день під землею з обслуговування вищезазначених робітників та службовців […].

Згідно з пунктом 1010600а-18029 підрозділу 5 «Гірничорятувальні частини (станції)» розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 (який діяв до 16 січня 2003 року), правом пільгового пенсійного забезпечення користуються робітники гірничорятувальних частин (станцій) – респіраторники, ремонтники респіраторів і протигазів.
Пунктом 1.5а підрозділу 5 «Аварійно-рятувальні частини (станції)» Розділу І «Гірничі роботи» Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, передбачено, що правом пільгового пенсійного забезпечення користуються робітники аварійно-рятувальних частин (станцій) – респіраторники.
Згідно з розділом І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Списку № 202 право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, мають усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю) на підземних гірничих роботах в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт.
Відповідно до розділу ІІІ «Гірничорятувальні частини, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом» Списку № 202 право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, мають зокрема респіраторники.
При цьому, проведення атестації робочих місць для призначення пенсії за віком на пільгових умовах для працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, та працівників провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), частиною третьою статті 114 Закону № 1058-IV не вимагається.
Щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи з 25.09.1996 по 31.03.2002, з 01.01.2013 по 31.08.2014 суд зазначає таке.
Суд встановив, що насамперед записами у трудовій книжці підтверджується пільговий характер роботи позивача за Списком №1 у вищезазначений період.
Крім того, відповідно до Індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (Форма ОК-5) страхувальник Перший воєнізований гірничорятувальний загін (ідентифікаційний код 00159456) у період з 1 січня 2002 року по 30 листопада 2014 року звітував щодо позивача по спеціальному стажу за кодом підстави ЗПЗ013А1.
Згідно з довідкою від 21.09.2023 №01/53, виданою Першим воєнізованим гірничорятувальним загоном, про підтвердження наявного пільгового трудового стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 25.09.1996 по 30.11.2014 та з 01.12.2014 по 20.04.2018 працював повний робочий день у Першому воєнізованому гірничорятувальному загоні та виконував роботи з обслуговування вугільних шахт і копалень, небезпечних по газодинамічних явищах, гірських ударах, надкатегорійних та 3-ї категорії по газу за професією респіраторник, який безпосередньо забезпечує здійснення екстрених і невідкладних заходів щодо запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного і природного характеру та їх наслідків, проведення пошукових і аварійно-рятувальних робіт, що передбачена Списком 1 розділу 1 підрозділу 5 код КП 1.5 б постанови Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, що складає за період з 25.09.1996 по 30.11.2014 18 років 02 місяці 05 днів, за період з 01.12.2014 по 20.04.2018 03 роки 04 місяці 19 днів.
Враховуючи викладене, вказані періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком № 1 позивача.
Щодо незарахування до страхового стажу періодів з 01.09.2014 по 30.11.2014 суд зазначає таке.
Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж – період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Відповідно до статті 11 цього Закону, обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Положеннями статті 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що сплата страхових внесків здійснюється виключно в грошовій формі шляхом внесення відповідних сум страхових внесків до солідарної системи на банківські рахунки виконавчих органів Пенсійного фонду, а сум страхових внесків до накопичувальної системи пенсійного страхування – на банківський рахунок Накопичувального фонду або на банківський рахунок обраного застрахованою особою недержавного пенсійного фонду – суб`єкта другого рівня системи пенсійного забезпечення. Страхові внески сплачуються страхувальниками шляхом перерахування безготівкових сум з їх банківських рахунків. Страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом є: для страхувальників, зазначених у пунктах 1, 2, 4 статті 14 цього Закону, - календарний місяць. Днем сплати страхових внесків вважається: у разі перерахування сум страхових внесків у безготівковій формі з банківського рахунку страхувальника на банківський рахунок органу Пенсійного фонду – день списання установою банку, органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з банківського (спеціального реєстраційного) рахунку страхувальника незалежно від часу її зарахування на банківський рахунок органу Пенсійного фонду. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Системний аналіз вказаних вище нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку, що до страхового стажу зараховується період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески.
Отже, періоди роботи, за які підприємство-страхувальник нарахувало застрахованій особі – працівнику заробітну плату та утримало з неї відповідні страхові внески (єдиний внесок), повинні зараховуватися до страхового стажу цієї застрахованої особи-працівника незалежно від того, чи сплатило фактично підприємство-страхувальник ці страхові внески, чи ні.
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за наявності відомостей, які підтверджують нарахування заробітної плати (доходу), на які відповідно до Закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), - не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Суд встановив на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5), що позивачу Першим воєнізованим гірничорятувальним загоном, як страхувальником, за період з 01.10.2014 по 30.11.2014 нараховано заробітну плату, проте не сплачено страхові внески, а за періоди з 01.09.2014 по 30.09.2014 відсутні відомості про нарахування заробітної плати позивачу та сплату страхових внесків.
Суд зазначає, що працівник не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи до страхового стажу за порушення, яке вчинене роботодавцем – платником страхових внесків (єдиного внеску).
Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку (в індивідуальних відомостях про застраховану особу – позивача (форма Ок-5)) відомостей про сплату підприємством-роботодавцем страхових внесків (єдиного внеску) для нарахування пенсії за спірний період не є підставою для позбавлення особи права на пенсію.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року в справі №208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року в справі № 490/12392/16-а, від 4 вересня 2018 року в справі № 482/434/17.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи зазначене, період роботи позивача з 01.10.2014 по 30.11.2014 року підлягають зарахуванню до страхового та пільгового стажу за Списком № 1 позивача.
Разом з цим відсутність відомостей стосовно нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), на яку (який) відповідно до закону нараховуються страхові внески (єдиний внесок), свідчить про відсутність підстав для зарахування відповідного періоду до страхового стажу особи.
Отже, оскільки станом на дату звернення позивача за призначенням пенсії та дату прийняття пенсійним органом рішення про призначення позивачу пенсії в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування були відсутні відомості про нарахування заробітної плати позивачу за період з 01.09.2014 по 30.09.2014, .у відповідача були відсутні підстави для зарахування періодів з 01.09.2014 по 30.09.2014 до страхового та, відповідно, пільгового стажу за Списком №1.
Враховуючи зазначене, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача провести розрахунок пенсії з 17.10.2023 року відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає таке.
Статтею 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» №345-VI (далі – Закон №345-VI) передбачено, що його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості – за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
Статтею 8 Закону №345-VI, встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналогічні положення закріплені і в абзаці 1 частини першої статті 28 Закону №1058-IV, а саме мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV, мінімальна пенсія державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.
Державою встановлено додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, не нижче трьох прожиткових мінімумів, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
При цьому, розмір пенсії розраховується за правилами, визначеними статтею 27 Закону № 1058-IV і за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року, що передбачено частиною третьою статті 24 Закону № 1058-IV.
Тобто розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону №345-VI, визначається з урахуванням їх стажу та заробітку. До одержаного розміру встановлюється доплата за понаднормовий стаж (по 1% розміру пенсії, але не більш як 1% мінімальної пенсії за віком за кожний повний рік страхового стажу: чоловікам - понад 35, а жінкам - понад 30 років, як це визначено абзацом 1 частини першої ст. 28 Закону №1058-IV).
Так, згідно з розрахунком стажу станом на момент призначення пенсії, пільговий стаж позивача за Списком №1 складає 12 років 07 місяців 05 днів. 
При цьому, питання щодо перерахунку пенсії з урахуванням статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з урахуванням спірних періодів пенсійний орган не вирішував.
Враховуючи положення ст. 2 КАС України, судовому захисту підлягають тільки порушені права.

Враховуючи, що право на отримання пенсії з урахуванням статті 8 Закону №345-VI виникає після зарахування відповідного стажу, суд дійшов висновку, що вимоги в частині застосування норм статті 8 Закону України «Про підвищення шахтарської праці» є передчасними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Поряд із цим, вирішуючи питання, хто із відповідачів повинен провести перерахунок пенсії позивача, суд зазначає наступне.
Згідно частини першої статті 44 Закону №1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1).

При цьому, 30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1).
Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.
Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.
Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.
Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).
Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Аналіз наведених вище положень Порядку № 22-1 свідчить про наступне:
- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;
- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (п. 4.10);
- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.
Враховуючи вимоги Порядку № 22-1, органом, що розглянув заяву позивача про призначення пенсії є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у правовідносинах щодо не врахування стажу роботи позивача є Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії.
Таким чином, з метою належного та ефективного способу відновлення порушеного права позивача слід визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року, до страхового стажу роботи період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на посаді респіраторника підземного з повним робочим днем під землею.
Враховуючи, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, суд вважає за необхідне зобов`язати саме Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області здійснити з 17.10.2023 перерахунок пенсії позивача із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року, до страхового стажу роботи період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на посаді респіраторника підземного з повним робочим днем під землею.
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на пропущений строк звернення до суду, суд відхиляє, оскільки позивач звернувся із заявою про призначення пенсії 22.05.2025, яку розглянуто пенсійним органом 20.08.2025. До суду позивач звернувся 27.10.2025. Отже, строк звернення до суду позивачем не пропущений.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).
Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. 
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Ухвалою суду від 03.11.2025 відстрочено позивачу сплату судового збору до ухвалення рішення у справі.
Нормами частини 2статті 133 КАС Українивстановлено, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно з положеннями частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору
.

Таким чином, судовий збір у розмірі 484,48 грн. підлягає стягненню з відповідачів на користь Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-262, 293-295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, Україна, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 158б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року, до страхового стажу роботи період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на посаді респіраторника підземного з повним робочим днем під землею.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Донецькій області здійснити з 17.10.2023 перерахунок пенсії ОСОБА_1 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи з 25.09.1996 року по 31.03.2002 року, 01.01.2013 року по 31.08.2014 року, з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року, до страхового стажу роботи період з 01.10.2014 року по 30.11.2014 року на посаді респіраторника підземного з повним робочим днем під землею.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса 84122, Україна, Донецька область, м. Слов`янськ, Площа Соборна, буд. 3, ЄДРПОУ 13486010)на користь на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 242,24 гривень.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (місцезнаходження: 69057, Україна, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, будинок, 158б, код ЄДРПОУ 20490012) на користь на користь спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 242,24гривень.
Рішення прийнято, складено та підписано в повному обсязі 26 січня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя К.Е. Абдукадирова