Справа № 626/65/26
Провадження № 1-кп/626/148/2026 

БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області

В И Р О К
Іменем України 
   
15 січня 2026 року м.Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі: 
головуючого судді:  ОСОБА_1 ,
при секретарі:            ОСОБА_2 , 
за участю прокурора: іванової і.в.,
захисника:    ОСОБА_3 ,
обвинуваченого:            ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Берестин кримінальне провадження №12025221090001138 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Залінійне Зачепилівського району Харківської області, громадянин України, з базовою загальною середньою освітою, пенсіонер, одружений, особа з інвалідністю 3-ї групи, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
- в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, 
В С Т А Н О В И В:

Згідно ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Постановою Берестинського районного суду Харківської області від 13.10.2025 в справі №626/3076/25 провадженні №3/626/875/2025 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 гривень в дохід держави із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Однак,  ОСОБА_5 , будучи належним чином ознайомлений з вказаною постановою суду, діючи умисно, в порушення вимог ч. 1 ст. 129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконав вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами та 11 грудня 2025 року о 11 год 50 хв. керував транспортним засобом, а саме трактором колісним марки «СКАУТ» моделі «TY-404С» р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом тракторним марки «1ПТС-2» р.н. НОМЕР_2 по вулиці Шкільна село Хрестище Берестинського району Харківської області та був зупинений працівниками ВРПП Берестинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. 
Такі дії ОСОБА_5  органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

08.01.2026 року між підозрюваним ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_6 та прокурором Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_7 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.
Зі змісту даної угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні даного злочину.
Поряд з цим, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений за участю свого захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України та узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500грн.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК, які йому роз`яснені судом. Також пояснив, хоча він і не працює офіційно, у нього є заробіток і він в змозі сплатити штраф. 
Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.
Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, виходячи з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, який згідно ст.12 КК України є не тяжким злочином, потерпілих по справі немає, оскільки шкода спричинена тільки державним інтересам.
Також судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженої між ними міри та виду покарання, може реального його виконати та сплатити штраф. 
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 08.01.2026р., укладену між прокурором та обвинуваченим за участю його захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речові докази та судові витрати по справі – відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.314, 469, 472-475 КПК України суд, - 
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 січня 2026 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_5  за участю його захисника ОСОБА_6 з однієї сторони та прокурором Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_7 з іншої сторони.
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500(п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500грн.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 

Суддя