ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року	справа № 380/8392/25	
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом, в якому просить:
визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в збільшеному розмірі, право на яку передбачено постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та у відпустках для лікування після тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини за період з 31.03.2024 по 20.09.2024;
зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, у розмірі збільшеному до 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 31.03.2024 по 20.09.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 НГУ. 31.03.2024 під час виконання бойового завдання в районі АДРЕСА_1 , внаслідок мінометного обстрілу одержав травмування, у зв`язку із чим тривалий час проходив лікування та перебував у відпустці для лікування після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, що підтверджується відповідними медичними документами. Проте, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України протиправно не здійснила нарахування та виплату такої додаткової грошової винагороди. 
Ухвалою судді від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Наголошує, що в період з 31.03.2024 по 20.09.2024 додаткова винагорода не виплачувалася у зв`язку з перебуванням не на стаціонарному лікуванні, а на медичній реабілітації. 
Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставин.
З матеріалів справи вбачається, що позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України по 05.02.2025.
31.03.2024 під час виконання бойового завдання позивач отримав вогнепальне осколкове наскрізне поранення лівого плеча зі значним дефектом м`яких тканин, вогнепальним крайовим переломом плечової АДРЕСА_2 шок ІІ ступеню. Забій лівої легені. Після отриманого поранення позивачу надано первинну медичну допомогу та евакуйовано для надання повної медичної допомоги у спеціалізованому закладу. 
Довідкою військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 04.04.2024 №7 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено, що солдат ОСОБА_2 31.03.2024 отримав: ВОНП лівого плеча зі значним дефектом м`яких тканин, вогнепальним крайовим переломом плечової кістки. Гемограгічний шок ІІ ступеню. Забій лівої легені. За обставин: 31.03.2024 при виконанні бойового завдання у районі н.п. Роботине Пологівського району Запорізької області, внаслідок мінометного обстрілу. Бойове травмування отримано при безпосередній участі у бойових діях та здійсненні ним заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації та яке пов`язане з виконанням бов`язків військової служби із захисту Батьківщини. Травмування не є наслідком вчинення ним кримінального чи адміністративного правопорушення, або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження. Дослідження крові на стан алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння не проводилось.
Підстава: бойове розпорядження командира юатальйонно-тактичної групи НОМЕР_2 бригади оперативного призначення №168 ОКП-ОРІХІВ (7509) 16.35.28.03.2024.
Відповідно до свідоцтва про хворобу №414 від 30.10.2024 позивач перебував у стаціонарному обстежені та лікуванні у період з 31.03.2024 по 02.04.2024 у військовому госпіталі МО України м. Запоріжжя (в/ч НОМЕР_3 ), де 31.03.2024 виконана операція : ПХО ран лівого плеча; з 02.04.2024 по 18.04.2024 лікувався у КНП “Кіровоградська обласна лікарня КОР”, де 04.04.2024 виконана операція:Ревізія, санація ран лівого плеча, видалення сторонніх тіл (осколків) лівого плеча. 08.04.2024 виконана операція : пластика ран лівого плеча місцевими тканинами з міопексією, видалення сторонніх тіл; з 19.04.2024 по 07.05.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у ДУ “ТМО МВС України по Кіровоградській області”; з 07.05.2024 по 27.05.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у МРЦ МВС України “Кремінці”; з 29.05.2024 по 19.06.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП “1 ТМО м. Львова”, ВП “Лікарня Святого Пантелеймона”; з 30.07.2024 по 22.08.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП ЛОР “ЛОГВВ та Р ім.Ю.Липи”. 02.08.2024 виконана операція : мікрохірургічний невроліз, видалення кінцевих невром лівого променевого нерва, пластика променевого нерва аутоімплантами на рівні середньої та нижньої третини лівого плеча; з 26.08.2024 по 20.09.2024 знаходився на амбулаторному лікуванні уреабілітаційному відділенні КНП ЛОР “ЛОГВВ та Р ім.Ю.Липи”; з 26.09.2024 по 03.10.2024 перебуав на стаціонарному обстеженні в ДУ “ТМО МВС України по Львівькій області”.
Вважаючи, що відповідач вчиняє протиправну бездіяльність щодо невиплати додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у розмірі виходячи зі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я, щодо невиплати додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн. за період з 31.03.2024 по 20.09.2024 пропорційно безпосередній участі у бойових діях та щодо невиплати в повному обсязі грошового забезпечення в період перебування у розпорядженні командира, позивач звернувся до суду із цим позовом. 
При прийнятті рішення, суд виходив з наступного.
Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який на підставі Указів Президента України “Про продовження строку дії воєнного стану в Україні” продовжувався та станом на час розгляду справи триває.
Згідно з ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Згідно з ч. 1, 2, 4, 9 ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з п. 2 Розділу І “Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам”, затвердженого Наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду); премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 “Про введення воєнного стану в Україні” та №69 “Про загальну мобілізацію”, Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану”, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Відповідно до пункту 1 Постанови №168 на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Абзацами першим четвертим пункту 1-2 Постанови №168 визначено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення. Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно із пунктом 11 розділу “XXXIV. Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану” Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі Порядок №260), у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні (отримують медичну та/або реабілітаційну допомогу у сфері охорони здоров`я в стаціонарних умовах) в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за №1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Пунктом 13 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що військово-лікарськими (лікарсько-експертними) комісіями закладів охорони здоров`я (установ) під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі охорони здоров`я (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100000 гривень за час цієї відпустки.
Отже, військовослужбовець має право на отримання збільшеної до 100000 грн винагороди за період безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а також за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, чи у відпустці для лікування після тяжкого поранення (контузії, травми або каліцтва). Проте умовою її виплати є належне підтвердження фактів: виконання бойових завдань; отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), а також надання відпусток за станом здоров`я через отримане тяжке поранення на підставі висновку військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 05.11.2025 у справі № 340/2976/23).
Верховний Суд у постанові від 05.09.2025 у справі №600/3296/23-а вказав, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які перебувають на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Тобто норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн винагороди за час перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку із таким пораненням (контузією, травмою, каліцтвом).
Як вбачається з довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) підтверджено, що старший солдат ОСОБА_3 14.08.2024 отримав: МВТ.ВОСП м`яких тканин н/3 правого стегна. Акубаротравма без порушення цілісності б/п легкого ступеня. Тинітус. Гостра реакція на стрес. Астено-невротичний синдром. Нейросенсорна приглуховатість ліворуч. За обставин: при виконанні бойового завдання у складі підрозділу військової частини НОМЕР_4 НГУ поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , внаслідок ураження FPV-дроном противника; при безпосередній участі військовослужбовця у бойових діях, у заходах з національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.
Позивач, просить зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату в повному обсязі додаткової винагороди в розмірі збільшеному до 100000 грн за період з 31.03.2024 по 20.09.2024.
При вирішенні спору в частині нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за вказані періоди судом враховано, що у період:
з 31.03.2024 по 02.04.2024 згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №2338 позивач проходив лікування у стаціонарі військового госпіталю в/ч НОМЕР_3 АДРЕСА_1 ;
з 02.04.2024 по 18.04.2024 згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №4952 позивач проходив лікування у стаціонарі КНП “Кіровоградська обласна лікарня КОР”; 
з 19.04.2024 по 07.05.2024 згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого №392 позивач проходив лікування у стаціонарі ДУ “ТМО МВС України по Кіровоградській області”; 
з 07.05.2024 по 27.05.2024 згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №240345 позивач проходив лікування у стаціонарі МРЦ МВС України “Кремінці”; 
з 29.05.2024 по 19.06.2024 згідно виписки №48426 позивач проходив лікування у стаціонарі КНП “1 ТМО м. Львова”, ВП “Лікарня Святого Пантелеймона”; 
з 02.07.2024 по 23.07.2024 згідно виписки із картки амбулаторного хворого позивач проходив амбулаторне лікування у реабілітаційному відділенні КНП ЛОР “ЛОГВВ та Р ім.Ю.Липи”. ;
з 30.07.2024 по 22.08.2024 згідно виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №2490/1462 позивач проходив лікування у стаціонарі КНП ЛОР “ЛОГВВ та Р ім.Ю.Липи”;
з 26.08.2024 по 20.09.2024 згідно виписки із картки амбулаторного хворого позивач проходив амбулаторне лікування у реабілітаційному відділенні КНП ЛОР “ЛОГВВ та Р ім.Ю.Липи”. 
Суд зазначає, що відповідно до довідки від 27.06.2024 №2510 поранення пов`язане із захистом Батьківщини та є за ступенем тяжкості, відповідно до Наказу №370 від 04.07.2007, легким.
Також, встановлено судом та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що в наслідок отримання поранення, позивач проходив тривале лікування та перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, однак, за спірні періоди відповідач не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я. 
Тому, враховуючи вказані встановлені обставини справи, суд зазначає, що відповідач зобов`язаний був виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою №168, збільшену до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я за періоди з 31.03.2024 по 02.04.2024, 02.04.2024 по 18.04.2024, 19.04.2024 по 07.05.2024, 07.05.2024 по 27.05.2024, 29.05.2024 по 19.06.2024, 30.07.2024 по 22.08.2024 (дати підтверджено виписками стаціонарного хворого). 
Щодо періоду 02.07.2024 по 23.07.2024 та періоду з 26.08.2024 по 20.09.2024, суд зазначає наступне.
Згідно матеріалів справи, Мавдрик В.С. з 02.07.2024 по 23.07.2024 та з 26.08.2024 по 20.09.2024 лікувався амбулаторно у ерготерапевта у КНП ЛОР “ЛОГВВ та Р ім.Ю.Липи” з приводу післятравматичної нейропатії ліктьового нерва з нейрозтрофічними роздадами, з чутливими та руховими порушеннями функції лівої верньої кінцівки.
В матеріалах справи відсутні докази перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 02.07.2024 по 23.07.2024 та з 26.08.2024 по 20.09.2024 включно.
Оскільки в період з 02.07.2024 по 23.07.2024 та з 26.08.2024 по 20.09.2024 позивач проходив амбулаторне лікування а не стаціонарне, відсутні підстави для нарахування та виплати додаткової винагорода у розмірі 100 000,00 грн за цей період.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).
Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (пункт 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (пункт 3); безсторонньо (пункт 4); добросовісно (пункт 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (пункт 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (пункт 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (пункт 10). 
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову. 
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а інших судових витрат не встановлено, питання про їх розподіл судом не вирішується.
Керуючись ст. ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд –

ухвалив:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 “Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану” у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини у періоди: з 31.03.2024 по 02.04.2024, 02.04.2024 по 18.04.2024, 19.04.2024 по 07.05.2024, 07.05.2024 по 27.05.2024, 29.05.2024 по 19.06.2024, 30.07.2024 по 22.08.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя	Гулкевич Ірена Зіновіївна