Справа № 132/364/25
Провадження № 2-а/132/17/25

Рішення
Іменем України
30 грудня 2025 року        місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі: головуючого - судді СЄЛІНА Є.В., при секретарі судового засідання - РИБАК І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області адміністративну справу №132/364/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 571 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП від 21 січня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
03.02.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить скасувати постанову № 571, винесену 21.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , згідно якої його притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000грн.00коп., а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутню в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування даної вимоги зазначив, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а також недотримано при винесенні оскаржуваної постанови вимог статей 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її у точній відповідності із законом. Так, 13.05.2022 року він, як військовозобов`язаний пройшов військово-лікарську комісію та визнаний придатним до військової служби, та з цього часу перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Калинівка). 16.07.2024 року він вчасно оновив військово-облікові дані у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року за № 560. Повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) на 14.10.2024 року на 11год.00хв., він особисто не отримував, оскільки вона була повернута відправнику з відміткою про відсутність адресата за адресою. Про наявність повістки (яка не містила конкретну мету виклику) він дізнався 16.12.2024 року, коли самостійно з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) з метою оформлення бронювання. Його усні пояснення з приводу перебування у відрядженні з 29.09.2024 року по 11.10.2024 року, та очікування передання транспортного засобу іншому водієві у період часу з 11.10.2024 року по 16.10.2024 року, відповідачем не було взято до уваги. Вважає, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 під час винесення оскаржуваної постанови не з`ясував поважність зазначених причин неявки та не врахував специфіку його роботи. Підстав для виклику для уточнення облікових даних не було, оскільки відповідач з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів володіє щодо нього вичерпними обліковими даними, а тому згідно примітки до ст.210 КУпАП, положення зокрема ст.210-1 цього Кодексу, не застосовуються.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2025 року, визначено склад суду з розгляду позову: головуючого суддю Сєліна Є.В.
Ухвалою судді Калинівського районного суду Вінницької області Сєліна Є.В. від 17.02.2025 року, призначено розгляд питання про поновлення ОСОБА_1 процесуального строку для звернення до суду із позовною заявою.
Відповідно до ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 19.05.2025 року, поновлено ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду із позовом. Відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено її судовий розгляд.
Згідно відзиву на позовну заяву, який надійшов 26.05.2025 року до Калинівського районного суду Вінницької області, начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_3 просить у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі. Дану позицію обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 30 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на ім`я військовозобов`язаного ОСОБА_1 була сформована повістка № 293027, яка направлена за його адресою згідно пункту 30-2 цього Порядку. Відповідно до копії довідки органу поштового зв`язку «Про причини повернення/досилання», а також відстеження поштового відправлення № 0600292339086, лист з повісткою на ім`я ОСОБА_1 повернутий відправнику по причині «Адресат відсутній за вказаною адресою». Той факт, що ОСОБА_1 проживає за адресою, зазначеною на конверті, а саме: АДРЕСА_2 , підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Днем належного оповіщення ОСОБА_1 про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 жати день, коли була проставлена відмітка про відсутність адресата за вказаною адресою, тобто повістка № НОМЕР_1 вручена законно. Оскільки військовозобов`язаний ОСОБА_1 не дотримався вимог ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в частині не з`явлення за викликом до ТЦК та СП у визначений у повістці строк без поважних причин для визначення призначення на особливий період, і тим самим в порушення вимог абз.2 ст.17 Закону України «Про оборону України» не виконав свій військовий обов`язок, визначений ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», чим скоїв правопорушення в особливий період, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.
25.09.2025 року позивач ОСОБА_1 направив до Калинівського районного суду Вінницької області на підтвердження своїх позовних вимог в якості доказу копію поштового повідомлення за формою Ф.22-а від 08.10.2024 року. 
Сторони в судове засідання, яке востаннє було призначено на 30.12.2025 року на 13год.00хв., не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи було повідомлені в передбаченому законом порядку. Позивач та відповідач розпорядились процесуальним правом на власний розсуд. 
З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх позовних вимог та заперечень, дослідивши в порядку, визначеному законом, докази, якими вони обґрунтовуються, суд приходить до наступних висновків:
Встановлено, що 21.01.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 571 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 17000грн.00коп.
Із змісту постанови № 571 в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-3 КУпАП від 21.01.2025 року вбачається, що посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено рекомендованим листом (поштовим відправленням) повістку про виклик на 11год.00хв. 14.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення даних, громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Проте, поштове відправлення (рекомендований лист) з повісткою вручене не було і повернуто до відправника, так як адресат був відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою «Про причини повернення/досилання листа Ф20». Таким чином, ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як передбачено пп.2 п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період. Проте, у визначений в повістці термін, ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджуючих документів із зазначенням поважних причин неявки не надавав. Таким чином, ОСОБА_1 спричинив порушення ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобізаційну підготовку та мобілізацію». 
Вважаючи прийняту постанову протиправною, позивач звернулася з позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Статтею 245 КУпАП установлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтею 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
В свою чергу, згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.
Згідно з частинами першою-третьою статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Згідно зі статтею 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 22 Закону № 3543-XII, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону № 3543-XII, у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.
У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.
Таким чином, Законом № 3543-XII чітко визначено обов`язок усіх військовозобов`язаних з`являтись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, незалежно від виду повістки та наявності в особи відстрочки від призову під час мобілізації.
Пунктом 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154, визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі Порядок № 560), який, зокрема, визначає, порядок оповіщення та прибуття резервістів та військовозобов`язаних під час мобілізації.
Відповідно до пункту 21 Порядку № 560, за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.
Відповідно до пункту 30 Порядку № 560, повістка може формуватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів або оформлюватися на бланку, який заповнюється представником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
У разі формування повістки за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на повістку кваліфікований електронний підпис у день її формування.
Згідно з пунктом 30-1 Порядку № 560, кожна повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду (далі - QR-код).
QR-код містить інформацію, зазначену в пункті 29 цього Порядку, а також реєстраційний номер поштового відправлення у разі відправлення повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням.
Повістка, сформована за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздрукована. У такому разі її паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією.
Відповідно до пункту 34 Порядку № 560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних.
У разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.
Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.
Згідно з пунктом 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:
1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;
2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:
день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;
день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.
Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до положень вищевказаного Порядку № 560, ІНФОРМАЦІЯ_5 (Калинівка) на ім`я ОСОБА_1 - 04.10.2024 року було сформовано Повістку № 293027 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, містить унікальний електронний ідентифікатор у вигляді QR-коду із відповідною інформацією, згідно з якою йому необхідно з`явитися для уточнення даних до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) об 11год.00хв. 14.10.2024 року. У вказаній Повістці № 293027 зазначено адресу: АДРЕСА_2 (далі Адреса), що відповідає адресі зареєстрованого місця проживання позивача.
Вказану Повістку було направлено засобами поштового зв`язку з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0600292339986 за Адресою, тобто за зареєстрованим місцем проживання, яке не змінювалося в облікових даних позивача. Будь-яких помилок у Повістці про виклик щодо Адреси позивача, відповідачем не допущено.
Із копії конверту та довідки про причини повернення/досилання слідує, що поштове відправлення № 0600292339986 повернуто відправнику 12.10.2024 року (згідно з відбитком календарного штемпеля на поштовому відправленні) з відміткою про відсутність адресата за вказаною Адресою.
Суд зазначає, що оскільки Повістку № 293027 надіслано позивачу засобами поштового зв`язку, належним підтвердженням оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку (12.10.2024 року), оскільки саме у цей день поштове відправлення № 0600292339986 було повернуто відправнику у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною Адресою.
Таким чином, відповідач виконав усі дії щодо належного оповіщення позивача про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Калинівка).
Аналогічна позиція викладена зокрема в постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі № 162/619/25.
Разом із цим, судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до висновку військово-лікарської комісії від 13.05.2022 року визнаний придатним для проходження військової служби у званні «солдат», ВОС 790037 «Перевезення автомобільним транспортом, водій» (номер в реєстрі Оберіг 070620220693034000012), перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_3 (Калинівку), вчасно оновив свої військово-облікові данні - 16.07.2024 року, та має відстрочку від призову під час мобілізації (бронювання) до 28.02.2025 року. 
Також судом встановлено, що фактичною підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, на підставі спірної постанови слугував висновок відповідача про порушення позивачем вимог ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у зв`язку з неприбуттям позивача 14.10.2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Калинівка) у строк і місце, зазначені в повістці № 293027, для уточнення даних.
За приписами частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у повістці про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки зазначаються, зокрема, мета виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Аналогічні норми щодо змісту повістки про виклик містяться у пункті 29 Порядку №560, згідно з яким у повістці зазначаються, зокрема, мета виклику до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділів чи відповідних підрозділів розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ.
У відповідності до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані:
з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду;
надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом;
проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.
Суд зауважує, що виклик до ОСОБА_1 мав здійснюватися у формах і з дотриманням вимог, визначених законодавством, зокрема із зазначенням конкретної мети явки, яка повинна відповідати визначеним законом підставам.
Як встановлено судом, метою виклику згідно повістки № 293027 від 04.10.2024 року вказано: для уточнення даних.
За приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.
Отже, з приведеної норми вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку, коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.
Разом з тим, ні в постанові, ні в повістці відповідачем не було конкретизовано які саме дані були відсутні у відповідача, у зв`язку з чим у відповідача була наявна необхідність викликати позивача для уточнення таких даних.
Тобто, якщо Міністерство оборони України як держатель такого реєстру може отримати відомості про особу шляхом синхронізації з іншими державними електронними реєстрами, то особу не може бути притягнуто до відповідальності за неповідомлення таких відомостей.
Як вже було встановлено вище, позивач викликався з метою уточнення даних, водночас матеріали справи не містять відомостей про неможливість отримання таких даних з реєстрів. Навпаки, долучені відомості свідчать про те, що з моменту взяття на облік відповідач мав військово-облікові дані на позивача, а можливість отримання таких даних відповідачем з доступних джерел виключає підстави для застосування статті 210-1 КУпАП, що відповідає примітці ст.210 КУпАП.
Більш того, відповідачем не наведено будь-яких обґрунтувань необхідності такого виклику, з урахуванням наявності у позивача відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.
Отже, у повістці № 293027 від 04.10.2024 року не вказано конкретної мети явки ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 (Калинівка), а тому така повістка не може вважатися належним викликом, а відтак невиконання її вимог не утворює складу адміністративного правопорушення.
Аналогічна позиція викладена зокрема в постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 01 грудня 2025 року у справі № 629/6246/25.
Окрім цього, поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються:
- перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;
- смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).
Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 в протоколі № 571 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 16.12.2024 року власноручно зазначив, що не прибув на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у строк, визначений у повістці, через поважну причину, а саме у зв`язку із перебуванням у службовому відрядженні, що позбавило його можливості прибути на виклик.
Проте, дана обставина не була перевірена в передбаченому законом порядку, та їй не була надана правова оцінка при винесенні оскаржуваної постанови. 
Резюмуючи усе вищевикладене, суд зазначає, що вина позивача, яка полягала у порушенні вимог ч.3 ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не доведена належними та достатніми доказами, а відтак, у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.
Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.
Аналогічна позиція викладена зокрема в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2025 року у справі № 484/3889/25. 
Згідно статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Керуючись ст.ст.6, 10, 11, 12, 17, 70, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 571 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП від 21 січня 2025 року - задовольнити частково.
Скасувати постанову № 571 за справою про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, винесену 21 січня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 полковником ОСОБА_2 , про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000грн.00коп. 
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя