ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 23-з/803/15/26 Справа № 243/6428/24 	  	Суддя у 1-й інстанції -  Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 січня 2026 року Кривий Ріг 
22.01.2026 р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., при секретарі судового засідання Шевченко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг заяву захисника Шестакова В.І. від 26.12.2025 р., якою заявлено відвід судді Кураковій В.В., в провадженні якої знаходиться апеляційна скарга особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якого постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2024 р. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, -
за участю захисника Шестакова В.І. (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и л а :

Заявою захисника Шестакова В.І. в судовому засіданні 11.12.2025 р. заявлено відвід судді Кураковій В.В. (далі – судді), в провадженні якої знаходиться апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (далі – особи, притягнутої до адміністративної відповідальності), якого постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2024 р. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
У поданій заяві захисник:
- зазначає, що під час судового засідання 27.11.2025 р. суддя здійснювала розгляд поверхнево, а саме преривала захисника під час надання ним пояснень, не надала йому можливості надати пояснення у повному обсязі та оголосила перерву до 9:00 11.12.2025 р.;
- зазначає, що 11.12.2025 р. суд не розпочав вчасно слухати справу, оскільки секретарем судового засідання внесені відомості до електронного суду про дату слухання 08.12.2025 р. на 09:30; судовий розгляд справи розпочався о 09 год. 42 хв.; крім того секретарем судового засідання не повідомлено про здійснення фіксації судового засідання відповідним комп`ютером та перевірку справності системи, на що не звернула уваги суддя та не зобов`язала секретаря судового засідання належним чином виконати свої обов`язки;
- вказує, що викладені вище обставини викликали у нього обґрунтовані сумніви у здійсненні секретарем судового засідання своїх функціональних обов`язків, у зв`язку з чим було заявлено відвід секретарю судового засідання, який суддя вирішила без виходу до нарадчої кімнати, без наведення належного обґрунтування, з повідомленням, що ця заява не підлягає розгляду;
- підкреслює, що суддею дотепер не розглянуті подані разом з апеляційною скаргою клопотання про виклик свідків, що свідчить про неявний формальний підхід судді до розгляду справи та поверхневе дослідження обставин справи, що може відобразитись на прийнятті суддею незаконного остаточного рішення у цій справі; крім того склалося враження, що суддя взяла на себе функції обвинувачення, що викликає сумнів у її неупередженості, діям якої не довіряє та бажає, щоб розгляд справи здійснював інший судя;
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доводи заяви захисника Шестакова В.І. про відвід судді, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи заяви захисника про відвід судді, дійшов висновку про залишення заяви захисника про відвід судді без задоволення за таких підстав.
Розгляд справи незалежнім і безстороннім судом, що є основною передумовою його об`єктивності, є важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливиий судовий розгляд справи.
Обставин, які викликають сумнів у безсторонності (об`єктивності), неупередженності чи незалежності суду, з огляду на їх різноманітність, законом не можуть бути остаточно перерахованими.
Так, Верховний Суд в постанові від 16 жовтня 2024 року (справа № 725/1410/23) указав, що відвід «самовідвід» судді – є процесуальним інститутом, спрямованим на усунення слідчого судді, суду або присяжного від участі у кримінальному провадженні, за умови існування обставин, що виключають їх участь. Так обставини, зазначені у ст.ст. 75-76 КПК України, і за їх наявності суддя зобов`язаний заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України), а якщо такі обставини відомі особам, які беруть участь у кримінальному провадженні, то вони заявляють відвід судді (ч. 2 ст. 80 КПК України).
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Європейский суд у справі «Ленда, Отчаковські-Лорак та Жюлі проти Франції» (рішення 22.10.2007 р.) повторив, що неупередженість суду в значенні положень п. 1 ст. 6 Конвенції справ людини зазвичай означає відсутність у суду необ`єктивності.
Існує два методи встановлення того, чи є суд неупередженим: 
- перший полягає в спробі визначити особисте переконання або зацікавленість у справі конкретного судді;
- другий полягає у визначенні того, чи зміг судя забезпечити гарантіє, що дають змогу позбавитись будь-яких правомірних сумнівів з цього питання.
При застосуванні першого методу, судя повинен бути безстороннім доти, доки не будуть представлені зворотні докази.
При застосуванні другого методу, в разі його до всього складу суду він вимагає визначити, чи мали місце, незалежно від поведінки кожного з членів цього складу суду, будь-які факти, які можуть породити сумніви в його неупередженності. У цьому відношенні навіть зовнішні враження можуть мати деяке значення. 
Отже при ухваленні рішення про те, чи є в кожному конкретному випадку правомірна підстава для побоювань, що конкретний склад суду не неупереджений з точки зору тих, хто заявляє про небезпристрастність, то така підстава є важливою, а не вирішальною підставою. Вирішальним же фактором є те, чи може таке побоювання бути об`єктивно виправданим.
Відповідно до усталеної судової практики ЄСПЛ провадження у справах про адміністративні правопорушення, яка є невід`ємною частиною національного законодавства України про адміністративні правопорушення, уряд (України) визнав карний кримінально-правовий характер КУпАП (рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 р. У справі “Надточій проти України”, заява № 7460/02, рішення ЄСПЛ від 28.04.2005 р. у справі “Бук проти Німеччини”.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п. 66-69 рішення у справі “Смірнова проти Украни”, “... сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку...”.
Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 р., об`єктивність суддів є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції ООН про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість буд-якого висунутого проти нього обвинувачення. Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співставити їх з матеріалами судової справи.
Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборонні обмеженення, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав люини у справі “Креуз проти Польщі” № 28249/95 від 19.06.2001 р., в п. 53 якого зазначено, що “... право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...”, тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами. 
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що 21.01.2025 р. в провадження судді надійшла апеляційна скарга особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2024 р. про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с. 107-123).
02.07.2025 р. справа призначена слуханням на 09 год. 20 хв. 03.07.2025 р. з повідомленням захисника Шестакова В.І. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 124);
03.07.2025 р. особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції надіслано два клопотання від 02.07.2025 р. про відкладення розгляду справи з підстав, що він проходить військову службу, бажає особисто приймати участь в розгляді справи, під час відпустки, яка планується на початку серпня 2025 р. (а.с. 125-126), внаслідок чого, справа слуханням відкладена на 09:30 07.08.2025 р. з повідомленням захисника Шестакова В.І. та особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (а.с. 127-129);
06.08.2025 р. до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява захисника Шестакова В.І. з повідомленням про загибель особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 під час проходження служби в ЗСУ в Донецькій області та з проханням відкласти справу слуханням до отримання родичами свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , внаслідок чого, справа слуханням відкладена на 08:30 28.08.2025 р. (а.с. 130-135);
27.08.2025 р. до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява захисника Шестакова В.І. про відкладення справи слуханням не раніше 30.09.2025 р. до отримання родичами свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , внаслідок чого, справа слухання відкладена на 09:00 02.10.2025 р. (а.с. 136-139);
02.10.2025 р. справа слуханням відкладена на 09:00 06.11.2025 р. з причини перебування судді у відпустці (а.с. 1140-141);
13.10.2025 р. до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява захисника Шестакова В.І. з проханням не призначати судові засідання до отримання родичами свідоцтва про смерть ОСОБА_1 (а.с. 142-143);
04.11.2025 р. до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява захисника Шестакова В.І. про відкладення справи слуханням не раніше 20.12.2025 р. до отримання родичами свідоцтва про смерть ОСОБА_1 , внаслідок чого справа булла відкладена без дати (а.с. 144-146);
24.11.2025 р. до суду апеляційної інстанції надійшла письмова заява захисника Шестакова В.І. з проханням долучити копію свідоцтва про смерть ОСОБА_1 до матеріалів справи (а.с. 147-149); 
25.11.2025 р. справа спразначена до розгляду на 09:45 27.11.2025 р. з повідомленям захисника Шестакова В.І. (а.с. 150-151);
Відповідно до протоколу судового засідання від 27.11.2025 р. справа розпочата слуханням об 09:45, та об 10:26 оголошено перерву до 09:30 11.12.2025 р. Під час судового розгляду, захисником заявлено клопотання про допит свідка та перегляд відеозапису (а.с. 152-157);
Відповідно до протоколу судового засідання від 11.12.2025 р. 09:42 продовжено розгляд провадження, 09:43 заявлений відвід секретарю судового засідання з підстав зазначених вище, 09:48 судом без виходу до нарадчої кімнати ухвалено рішення про відмову в заявленому відводу секретарю судового засідання. О 09:49 захисник знову заявив відвід секретарю судового засідання, розгляд якої було судом відхилено, о 09:53 заявлено усний відвід судді з підстав викладених вище.
Суд апеляційної інстанції при розгляді заяви про відвід судді керується усталеною практикою національного законодавства та законодавством Європейського Суду з прав людини та після дослідження фактичних обставин справи, дійшов висновку про необґрунтованість заявленого захисником Шестакова В.І. відводу судді.
Так, судом апеляційної інстанції, не встановлено обставин, що виключали б участь судді в даному апеляційному провадженні, які передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 75 КПК України. 
Також захисник не надав будь-яких доказів упередженості з боку судді при розгляді апеляційного провадження, а саме, що його побоювання щодо неупередженості судді з приводу того, що вона вирішила заявлений ним відвід секретарю судового засідання без виходу до нарадчої кімнати, є об`єктивно виправданими.
Враховуючи наведене вище, доводи заяви захисника Шестакова В.І., що під час судового засідання 27.11.2025 р. суддя здійснювала розгляд поверхнево, а саме преривала захисника під час надання ним пояснень, не надала йому можливості надати пояснення у повному обсязі та оголосила перерву до 9:00 11.12.2025 р.; що 11.12.2025 р. суд не розпочав вчасно слухати справу, оскільки секретарем судового засідання внесені відомості до електронного суду про дату слухання 08.12.2025 р. на 09:30; судовий розгляд справи розпочався о 09 год. 42 хв.; крім того секретарем судового засідання не повідомлено про здійснення фіксації судового засідання відповідним комп`ютером та перевірку справності системи, на що не звернула уваги суддя та не зобов`язала секретаря судового засідання належним чином виконати свої обов`язки; що викладені вище обставини викликали у нього обґрунтовані сумніви у здійсненні секретарем судового засідання своїх функціональних обов`язків, у зв`язку з чим було заявлено відвід секретарю судового засідання, який суддя вирішила без виходу до нарадчої кімнати, без наведення належного обґрунтування, з повідомленням, що ця заява не підлягає розгляду, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Що стосується доводів заяви захисника Шестакова В.І., що суддею дотепер не розглянуті подані разом з апеляційною скаргою клопотання про виклик свідків, що свідчить про неявний формальний підхід судді до розгляду справи та поверхневе дослідження обставин справи, що може відобразитись на прийнятті суддею незаконного остаточного рішення у цій справі; крім того склалося враження, що суддя взяла на себе функції обвинувачення, що викликає сумнів у її неупередженості, діям якої не довіряє та бажає, щоб розгляд справи здійснював інший суддя, то вони також є не слушними, такими, що не мають під собою підґрунття, оскільки судом в даному апеляційному провадженні задовольнялись численні клопотання захисника Шестакова В.І. про відкладення справи слуханням, його клопотання про виклик свідка та перегляд відеофіксації суд фактично не вирішив з причин відкладення справи слуханням. Доводи заяви про обвинувальний ухил судді при розгляді апеляційної скарги так є надуманими, оскільки нічим не підтверджуються. 

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 75-81 КПК України, ст. 294 КУпАП, -
п о с т а н о в и л а:

Заяву захисника Шестакова Вадима Івановича від 26.12.2025 р., якою заявлено відвід судді Кураковій В.В., в провадженні якої знаходиться апеляційна скарга особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якого постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.12.2024 р. визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя