СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року м. Харків Справа № 917/894/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_3 

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 
та представників учасників справи:
прокурор – ОСОБА_5 (в залі суду);
позивач – ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції);
відповідач – ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції);

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 апеляційні скарги Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 (вх.№2375П/1-43) та заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2  (вх.№2400П/1-43) на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 (суддя ОСОБА_8 , повний текст складено 20.10.2025) у справі №917/894/25
за позовом заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_4 
в інтересах держави в особі  ІНФОРМАЦІЯ_5 ,
до  ІНФОРМАЦІЯ_6 ,
про стягнення 9 968 361,70 грн збитків,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Полтавської обласної прокуратури в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_7 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря внаслідок неорганізованих викидів забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року в сумі 9 968 361,70 грн.
Рішенням ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) збитки, завдані порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря внаслідок неорганізованих викидів забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року в сумі 9 871 930,23 грн на користь ІНФОРМАЦІЯ_7 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) за наступними реквізитами: р/р UA058999980333169331000016719 ГУК у АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , банк отримувача ІНФОРМАЦІЯ_9 , для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100, “Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності”. Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_8 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_4 , р/р НОМЕР_4 , банк ІНФОРМАЦІЯ_10 МФО НОМЕР_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) понесені витрати на сплату судового збору в сумі 118 463,16 грн.
До ІНФОРМАЦІЯ_1 07.11.2025 в системі "Електронний суд від Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 надійшла апеляційна скарга, в якій просить суд:
1. Відкрити апеляційне провадження у справі №917/894/25 за позовом заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_7 до ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 про стягнення збитків. 
2. Скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 року у справі №917/894/25 в частині задоволення позовних вимог та винести нове рішення, яким у задоволенні позову заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_7 до ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 про стягнення збитків відмовити в повному обсязі. 
3. Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 понесені судові витрати в суді першої та апеляційної інстанцій.
4. Під час підготовки до розгляду справи витребувати у прокурора оригінали матеріалів кримінального провадження №42022170000000042 від 10.05.2022 на 47-ми аркушах, які надавались експерту для проведення інженерно екологічної експертизи, за результатом проведення якої складений висновок експерта ІНФОРМАЦІЯ_11 №СЕ-19/111-25/16044-ФХЕД від 20.03.2025.
5. Після надходження оригіналів матеріалів кримінального провадження №42022170000000042 від 10.05.2022 на 47-ми аркушах вирішити питання щодо призначення у справі № 917/894/25 судової інженерно-екологічної експертизи, виконання якої доручити експертам Полтавського відділення ННЦ " ІНФОРМАЦІЯ_12 " Міністерства юстиції України, перелік запитань буде надано під час вирішення вказаного клопотання по суті.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що необґрунтована відмова у прийнятті доказів, необґрунтована відмова у витребуванні доказів мала наслідком неправильне та неповне установлення обставин, які мають значення для справи, так як справу по суті було розглянуто лише на підставі тих доказів які були надані позивачем.
Вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку, що матеріалами справи підтверджується наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування до відповідача такої міри відповідальності як відшкодування шкоди та задовольнив позов.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.11.2025 справу № 917/894/25 передано на розгляд суду у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , суддя ОСОБА_2 , суддя ОСОБА_3 .
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025 у справі №917/894/25 апеляційну скаргу Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі №917/894/25 залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення п.2 ч.3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до скарги не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Ухвалено заявнику апеляційної скарги усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
До ІНФОРМАЦІЯ_1 11.11.2025 в системі "Електронний суд від заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла апеляційна скарга, в якій просить суд:
1.Визнати поважними причини пропуску та поновити строк на внесення апеляційної скарги. 
2. Скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025у справі № 917/894/25 в частині відмови у задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
3. Судові витрати за подання позову та апеляційної скарги у справі покласти на відповідача.
4. Про дату, час та результати розгляду апеляційної скарги повідомити сторони, Полтавську та Харківську обласні прокуратури.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги акт про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року та відмовив у задоволенні позову в частині відшкодування шкоди, що виникла 11.06.2024 на суму 96 431,47 грн.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 17.11.2025 апеляційну скаргу заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі № 917/894/25 залишено без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не було надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Ухвалено заявнику апеляційної скарги усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 через підсистему Електронний суд надійшло клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2025 (вх.№ 13353 від 18.11.2025). До вказаного клопотання апелянт додав платіжну інструкцію № 1998 від 11.11.2025 на суму 179 430,53грн. 
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 19.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі №917/894/25. Встановлено строк учасникам справи для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали. Призначено справу до розгляду на "10" грудня 2025 р. о 11:00 годині у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_5 , в залі засідань №132. Повідомлено, що неявка представників учасників справи належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, а також відсутність відповідного клопотання, не перешкоджає розгляду справи.
Від заступника керівника Полтавської обласної прокуратури через підсистему Електронний суд надійшло клопотання про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 17.11.2025 (вх.№ 13551 від 24.11.2025). До вказаного клопотання апелянт додав платіжну інструкцію № 2946 від 14.11.2025 на суму 143 544,42 грн.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.11.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі №917/894/25, об`єднано апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 (вх.№2375П/1-43) та апеляційну скаргу заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 (вх.№2400П/1-43) на рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі №917/894/25 в одне апеляційне провадження для сумісного розгляду та призначено справу до розгляду на "10" грудня 2025 р. о 11:00 годині у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_6 , в залі засідань №132.
Від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшли додаткові пояснення у справі, просить суд прийняти додаткові пояснення у справі №917/894/25 до розгляду; залишити рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі № 917/894/25, в частині задоволення позовних вимог заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах держави в особі ІНФОРМАЦІЯ_7 до ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 про стягнення збитків без змін, а апеляційну скаргу КАТП 1628 без задоволення. Відмовити у задоволенні клопотань відповідача щодо витребування у прокурора оригіналів матеріалів кримінального провадження 42022170000000042 від 10.05.2022 на 47-ми аркушах, які надавались експерту для проведення інженерно-екологічної експертизи, за результатом проведення якої складений висновок експерта ІНФОРМАЦІЯ_11 № СЕ-19/111-25/160 (вх.№ 13608 від 24.11.2025).
25.11.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли матеріали справи №917/894/25.
Від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№13904 від 02.12.2025), яке задоволено ухвалою суду від 02.12.2025.
03.12.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_13 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, в якому просить суд долучити до матеріалів справи та дослідити під час апеляційного розгляду акт про пожежу від 11.06.2024 та додаток до нього від 25.11.2025, а також супровідний лист ІНФОРМАЦІЯ_14 від 25.11.2025 №61-01-04-9753/61-06.04 у сукупності з іншими доказами (вх. 13954).
Від представника Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів (вх.№ 13981 від 04.12.2025), яке задоволено ухвалою суду від 04.12.2025.
10.12.2025 від представника Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, зазначає, що у зв`язку із відключенням світла, не зможе взяти участь в судовому розгляді апеляційної скарги Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 в режимі відеоконференції, між тим категорично проти щоб розгляд апеляційної скарги проводився у його відсутність, оскільки має клопотання, які заявлялись в суді першої інстанції, але у задоволенні яких було безпідставно відмовлено.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.12.2025 в задоволенні клопотання представника ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 адвоката ОСОБА_7 про відкладення розгляду справи відмовлено. Оголошено в судовому засіданні перерву до "21" січня 2026 р. о 12:45 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_6 , зал засідань №132. Судове засідання у справі №917/894/25 ухвалено провести в режимі відеоконференції за участі представника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 та представника ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 адвоката ОСОБА_7 .
20.01.2026 від представника ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому засіданні (вх.№844).
21.01.2026 від представника ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 надійшло клопотання про призначення додаткової судової експертизи (вх.№860), в якому він просить суд:
- пропущений процесуальний строк на звернення до суду з клопотанням про призначення у справі № 917/894/25 за позовом заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_7 до ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 про стягнення збитків додаткової судової інженерно-екологічної експертизи визнати таким, що пропущений поважних причин;
- поновити пропущений процесуальний строк на звернення у справі №917/894/25 з клопотанням про призначення додаткової судової інженерно-екологічної експертизи;
- призначити у справі № 917/894/25 за позовом заступника керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_7 до ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 про стягнення збитків додаткову судову інженерно-екологічну експертизу на вирішення якої поставити наступні запитання:
1. Чи можливо на підставі наявних у справі № 917/894/25 матеріалів визначити розмір шкоди завданої довкіллю внаслідок забруднення атмосферного повітря неорганізованими викидами, які утворилися внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, Полтавського району, Полтавської області, упродовж 2024 року, а саме 02.04.2024, 11.06.2024, 14.06.2024, 22.06.2024, 27.06.2024, 30.06.2024, 03.07.2024, 16.07.2024, 01.08.2024, 05.08.2024, 07.08.2024, 11.08.2024, 12.08.2024, 02.09.2024, 11.09.2024 та 15.09.2024?
2. Якщо так, чи можливо підтвердити розмір шкоди довкіллю в сумі 9 968 361.70 грн. (дев`ять мільйонів дев`ятсот шістдесят вісім тисяч триста шістдесят одна гривня сімдесят копійок), завданої внаслідок забруднення атмосферного повітря неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішами таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану, а саме за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Макухівка, полігон твердих побутових відходів, який обслуговує КАТП-1628, розрахунок якої було проведено ІНФОРМАЦІЯ_7 , який наявний у матеріалах справи № 917/894/25 та підтверджений висновком експерта ІНФОРМАЦІЯ_11 № СЕ-19/111-25/16044-ФХЕД від 20.03.2025 ?
Виконання експертизи доручити експертам Національного наукового центру “ ІНФОРМАЦІЯ_15 ” Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 . Оплату за експертизу покласти на відповідача ІНФОРМАЦІЯ_16 .
Зазначає, що 15.01.2026 між ОСОБА_9 та адвокатським бюро « ІНФОРМАЦІЯ_17 » було укладено договір про надання правничої допомоги у кримінальному провадженні № 42022170000000042 від 10.05.2022 зважаючи на це лише 19.01.2026 року я отримав доступ до копій матеріалів кримінального провадження № 42022170000000042 від 10.05.2022, які мають доказове значення у справі № 917/894/25 та які я не можу надати одночасно з подачею даного клопотання, скільки фізично не встигаю їх відсканувати, але які зобов`язуюсь надати суду протягом 5 робочих днів.
21.01.2026 від представника Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 надійшло клопотання про долучення до справи доказів понесення витрат на правничу допомогу (вх.№862), в якому зазначає, що загальний розмір витрат на отримання професійної правничої допомоги в ІНФОРМАЦІЯ_18 становить: 30 000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок (10 год. х 3000,00 грн.), що підтверджується актом №1 від 07.11.2025 про прийняття-передачу наданих послуг до Договору № 27/10/25-1 від 04.11.2025 про надання правничої допомоги.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.01.2026 в судовому засіданні оголошено перерву до "22" січня 2026 р. о 12:00 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_6 , зал засідань №132. Ухвалено провести судове засідання у справі №917/894/25 провести в режимі відеоконференції за участі представника ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_6 та представника ІНФОРМАЦІЯ_8 1628 адвоката ОСОБА_7 .
В судове засідання 22.01.2026 з`явились прокурор та представники позивача та відповідача в режимі відеоконфеоренції.
Представник відповідача наполягав на задоволенні клопотання про призначення судової експертизами та задоволення своєї апеляційної скарги. Водночас заперечив проти апеляційної скарги прокурора та долучення до матеріалів справи поданих прокурором додаткових доказів. Крім того, зазначає, що як адвокат у кримінальному провадженні №42022170000000042 від 10.05.2022 він вже отримав доступ до копій матеріалів кримінального провадження та зможе самостійно надати копії вказаного кримінального провадження для проведення експертизи, просить не розглядати подане ним раніше клопотання про витребування матеріалів вказаного кримінального провадження.
Прокурор та представник позивача заперечили проти задоволення клопотання про призначення судової експертизи та проти задоволення апеляційної скарги позивача.
Прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, долучити надані ним до суду апеляційної інстанції додаткові докази. Представник позивача повністю підтримав позицію прокурора.
Щодо клопотання відповідача про призначення судової товарознавчої експертизи, судова колегія зазначає таке.
Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не заявлялось вказане клопотання в суді першої інстанції та не обґрунтовано неможливості заявити таке клопотання.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.
Щодо доданих прокурором до суду апеляційної інстанції додаткових доказів, колегія суддів зазначає таке.
У відповідності до ч. 3 статті 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.
Між тим, прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених статтею 269 ГПК України підстав для їх прийняття фактично буде порушувати принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, оскільки відповідно до статті 124, 129 Конституції України, статей 7, 13 ГПК України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Поруч із цим, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 статті 13 ГПК України).
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №913/479/18.
Водночас, колегія суддів акцентує, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 ГПК України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність.
Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 14.09.2021 у справі №922/2187/20.
Поданий прокурором акт про пожежу від 11.06.2024 наявний в матеріалах справи та досліджений судом першої інстанції. Проте, додаток до Акту про пожежу від 11.06.2024 від 25.11.2025, а також супровідний лист ІНФОРМАЦІЯ_14 від 25.11.2025 №61-01-04-9753/61-06.04 не існували на момент ухвалення оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання прокурора про долучення до матеріалів справи вказаних вище доказів.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що Слідчим управлінням ГУНП в Полтавській області за процесуального керівництва Спеціалізованої екологічної прокуратури Полтавської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42022170000000042 від 10.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 239, ч. 1 ст. 241 КК України. 
Прокурор вказував, що в ході досудового розслідування установлено факти систематичного виникнення пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка на земельній ділянці з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025 на території Полтавської міської територіальної громади, яке перебуває на балансі ІНФОРМАЦІЯ_19 , в результаті чого відбулись неорганізовані викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, що в свою чергу спричинило шкоду довкіллю. 
Відповідно до п. п. 1.1, 1.6, 2.1, 2.2, 2.2.1 статуту Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628, затвердженого рішенням ІНФОРМАЦІЯ_20 від 15.09.2023, Полтавське КАТП-1628 є комунальним унітарним комерційним підприємством. Підприємство від свого імені виступає у господарських, цивільних та адміністративних правовідносинах з юридичними та фізичними особами, набуває майнових прав та несе обов`язки, виступає позивачем та відповідачем у всіх судах, несе відповідальність за результати своєї господарської діяльності. Підприємство створене з метою здійснення виробничої та господарської діяльності, направленої на задоволення потреб ІНФОРМАЦІЯ_21 , інших населених пунктів України у послугах зазначених у п. 2.2 цього Статуту, інших послугах, які не заборонені чинним законодавством України та з метою отримання прибутку за її результатами. Предметом господарської діяльності Підприємства для реалізації зазначеної мети є, зокрема господарська діяльність у сфері управління побутовими відходами, в тому числі захоронення (розміщення) побутових відходів на ІНФОРМАЦІЯ_22 , утримання та експлуатація ІНФОРМАЦІЯ_23 .
Матеріали справи свідчать, що згідно з інформацією, наданою ІНФОРМАЦІЯ_24 , станом на 25.09.2024 упродовж 2024 року на полігоні твердих побутових відходів ІНФОРМАЦІЯ_19 -1628 сталося 16 пожеж (арк. справи 92, том 1), що також підтверджується актами про пожежу від 02.04.2024 року, від 11.06.2024 року, від 14.06.2024 року, від 22.06.2024 року, від 27.06.2024 року, від 30.06.2024 року, від 03.07.2024 року, від 16.07.2024 року, від 01.08.2024 року, від 05.08.2024 року, від 07.08.2024 року, від 11.08.2024 року, від 12.08.2024 року, від 02.09.2024 року, від 11.09.2024 року, від 15.09.2024 року (арк. справи 93-108, том 1).
ІНФОРМАЦІЯ_14 надало прокуратурі матеріали фотофіксацій пожеж на звалищі твердих побутових відходів Полтавського КАТП-1628 за період з квітня 2024 року по вересень 2024 року (арк. справи 109). Вказані електронні докази також були досліджені судом першої інстанції в судовому засіданні. 
ІНФОРМАЦІЯ_7 було розраховано розмір шкоди, зумовленої забрудненням атмосферного повітря неорганізованими викидами забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка на земельній ділянці з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025, про що складено відповідну довідку (арк. справи 34-51, том 1).
У довідці Інспекцією встановлено, що загальний розмір шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року, становить 9 968 361,70 грн.
Згідно висновку експерта від 20.03.2025 року № СЕ-19111-2516044-ФХЕД за результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, загальний розмір шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка Полтавського району Полтавської області упродовж 2024 року становить 9 968 361,70 грн (арк. справи 52-75, том 1). У висновку експертизи вказано, що неорганізовані викиди забруднюючих токсичних речовин або суміші таких речовин, від 1-го до 4-го класу небезпеки, внаслідок горіння об`єктів, відходів та інших речовин, під час дії воєнного стану завдали шкоду довкіллю та створили небезпеку для життя і здоров`я людей.
04.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_25 ОСОБА_10 відносно начальника комплексу з видалення відходів ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_9 складено протокол № 021999 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 175 КУпАП, за фактом порушення вимог пожежної безпеки. У протоколі зазначено, що під час розслідування факту пожежі на території Полтавського міського звалища твердих побутових відходів КАТП-1628 в с. Макухівка виявлені порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, передбачених Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом ІНФОРМАЦІЯ_26 від 30.12.2014 № 1417 (далі – Правила, Правила пожежної безпеки), а саме всупереч п. п. 3.6, 3.11 глави 3 розділу V Правил територія та приміщення підприємства не забезпечені первинними засобами пожежогасіння, пожежні щити не доукомплектовані засобами пожежогасіння, зокрема вогнегасниками, ящиком із піском, покривалом з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті, гаками, лопатами, ломами та сокирами (арк. справи 76-77, том 1).
Постановою ПО №021999 від 05.08.2024 на ОСОБА_9 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який сплачено останнім 06.08.2024 (арк. справи 80-81, том 1). 
18.02.2025 року державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_11 відносно начальника міського сміттєзвалища ОСОБА_9 складено протокол № 022413 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 175 КУпАП, за тими самими фактами порушення вимог пожежної безпеки (арк. справи 82-83, том 1). Постановою ПО № 022413 від 19.02.2025 на ОСОБА_9 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який сплачено останнім 20.02.2025 (арк. справи 86-87, том 1).
В ході досудового розслідування 05.03.2025 додатково проведено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025 за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Макухівка, та за її межами із залученням спеціалістів Інспекції, геодезиста та працівників ІНФОРМАЦІЯ_24 . 
Так, згідно з довідкою (арк. справи 88-89, том 1), складеної головним інспектором ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_12 за результатами участі в якості спеціаліста у проведенні огляду земельної ділянки з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025 за адресою: Полтавська область, Полтавський район, с. Макухівка та за її межами у рамках кримінального провадження від 10.05.2022 року №42022170000000042 за ч. 1 ст. 239 КК України, в ході огляду виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту, зокрема:
- не надано підтверджуючі матеріали (повідомлення про результати ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки) щодо проведення ідентифікації об`єкта підвищеної небезпеки (стаття 9 Закону України «Про об`єкти підвищеної небезпеки»),
- не розроблена для приміщення побутового призначення затверджена керівником об`єкта або уповноваженою ним посадовою особою інструкція про заходи пожежної безпеки (пункт 4 розділу II Правил пожежної безпеки в Україні),
- на території об`єкта на в`їздах (виїздах) не встановлені схеми території, в яких слід вказувати розміщення будівель, водойм, гідрантів, пірсів та градирень, під`їздів пожежних автомобілів до них (пункт 1.15. глави 1 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні),
- сміттєзвалище не прийнято в експлуатацію у порядку встановленому чинним законодавством (пункт 1 статті 57 Кодексу цивільного захисту України),
- територія підприємств та приміщення будинків не забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку (пункт 3.6. глави 2 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні),
- не встановлені для зазначення місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння вказівні знаки згідно з ДСТУ ЕN ISO 7010:2019,
- для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території підприємства не встановлені спеціальні пожежні щити (стенди), які (стенди) повинні розміщуватись на території об`єкта площею більше 200 м2 з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м2 захищуваної площі,
- територія об`єкта не забезпечена джерелами протипожежного водопостачання для цілей пожежогасіння,
-та інші порушення, вказані у довідці. 
Як вбачається з поданих доказів, травні 2021 року ІНФОРМАЦІЯ_27 (справа №440/4934/21) зверталася до суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_8 , у якому просила тимчасово заборонити діяльність ІНФОРМАЦІЯ_19 у частині розміщення твердих побутових відходів, розташованого в урочищі «Триби» поблизу с. Макухівка, зокрема до приведення експлуатації міського звалища ТПВ у відповідність до Правил експлуатації полігонів побутових відходів, зокрема: облаштування виїзного дизбар`єру (заглиблена відкрита ємність (ванна) призначений для дезінфекції транспортних засобів при виїзді з території полігону ТПВ; облаштування дренажної системи з дренажними трубами та приймальними колодязями; облаштування по периметру ІНФОРМАЦІЯ_28 спостережних свердловин, згідно з Робочим проектом «Реконструкція діючого міського звалища твердих побутових відходів та з послідуючим проведенням робіт щодо його рекультивації» том 4. Оцінка впливів на навколишнє середовище (ОВНС); облаштування на МВВ пожежних ємностей, які згідно з вимогами Робочого проекту необхідно 3 шт. по 50 м. куб. кожна; облаштування МВВ суцільною огорожею по периметру сміттєзвалища; встановлення звукового та біоакустичного обладнання для відлякування птахів. 
Постановою ІНФОРМАЦІЯ_29 від 19.10.2022, залишеною без змін постановою ІНФОРМАЦІЯ_30 від 29.05.2024 у справі № 440/4934/21 (арк. справи 117-121, том 1), позов Інспекції задоволено. Верховним Судом у постанові від 29.05.2024 року зазначено, що відповідач має усунути порушення, зокрема облаштувати на МВВ пожежні ємності, що передбачено п. 2.1 Рекомендацій з удосконалення експлуатації діючих полігонів та звалищ твердих побутових відходів, затверджених наказом ІНФОРМАЦІЯ_31 від 10.01.2016 №5. Нормальне функціонування полігонів та звалищ ТПВ може бути забезпечене за наявності на них (згідно із ДБН В.2.4-2-2005) таких об`єктів, зокрема пожежних резервуарів. Верховним Судом також зауважено, що станом на час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, порушення, які стали підставою для звернення позивача з даним позовом для застосування заходів реагування, відповідачем не усунуто. Вказані порушення є небезпечними для життя та здоров`я людей. Тобто ті порушення, які залишаються, продовжують створювати загрозу життю та здоров`ю людей (п.63 постанови Верховного Суду від 29.05.2024 року).
Наведені обставини стали підставою для звернення прокурора в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_7 до господарського суду з відповідним позовом про стягнення з відповідача збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря
Задовольняючи частково позовні вимоги в сумі в сумі 9 871 930,23 грн підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. Суд першої інстанції зазначив, що розрахунки Інспекції, наведені у відповідній довідці, а також розрахунки експерта відповідають змістам актів щодо площі пожеж та Методиці розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_32 13.04.2022 № 175, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_33 16.04.2022 за № 433/37769.
Водночас, суд відмовив у стягненні 96 431,47 грн, вказавши, що при розрахунку розміру шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року, експертом і Інспекцією вказано, що площа пожежі становила 400 кв.м. Однак, як вбачається з копії акту про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року, такі відомості в ньому відсутні.
Апеляційний господарський суд, переглядаючи у апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Щодо підстав представництва прокурором інтересів держави колегія суддів зазначає про таке.
Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначає Закон України «Про прокуратуру».
За положеннями ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Стаття 53 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.
Означені вище обставини вказують на дотримання прокуратурою вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що полягали у наданні належного обґрунтування, підтвердженого достатніми доказами. 
Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.
Колегія суддів зазначає, що прокурором у цій справі обґрунтовано підстави представництва інтересів держави в особі позивача. 
У цій справі предметом спору є стягнення збитків, понесених державою внаслідок порушення підприємством відповідача законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Тож, предметом доказування в силу норм Господарського процесуального кодексу України, є:
- факт порушення підприємством відповідача законодавства про охорону навколишнього природного середовища;
- наявність підстав для стягнення збитків у відповідності до ст.1166 ЦК України,
- правильність розрахунку збитків.
Згідно зі ст. 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» встановлено, що джерело викиду – об`єкт (підприємство, цех, агрегат, установка, транспортний засіб тощо), з якого надходить в атмосферне повітря забруднююча речовина або суміш таких речовин; атмосферне повітря - життєво важливий компонент навколишнього природного середовища, який являє собою природну суміш газів, що знаходиться за межами жилих, виробничих та інших приміщень
За приписами ч. 1 ст. 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» суб`єкти господарювання, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов`язані, зокрема: здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вживати заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів; заздалегідь розробляти спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря на випадок виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру і вживати заходів для ліквідації причин, наслідків забруднення атмосферного повітря. 
Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» суб`єкти господарювання, які здійснюють викиди забруднюючих речовин або впливи фізичних та біологічних факторів, що можуть призвести до виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру або до надзвичайних екологічних ситуацій, зобов`язані заздалегідь розробити та погодити спеціальні заходи щодо охорони атмосферного повітря відповідно до закону. 
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» не допускається спалювання промислових та побутових відходів, які є джерелами забруднення атмосферного повітря забруднюючими речовинами та речовинами з неприємним запахом або іншого шкідливого впливу, на території підприємств, установ, організацій і населених пунктів, за винятком випадків, коли це здійснюється з використанням спеціальних установок при додержанні вимог, встановлених законодавством про охорону атмосферного повітря. 
Положеннями ст. 22 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» визначено, що для забезпечення охорони атмосферного повітря впроваджуються організаційно-економічні заходи, що передбачають, зокрема, відшкодування збитків, заподіяних внаслідок порушення законодавства про охорону атмосферного повітря.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України. Державній охороні від негативного впливу несприятливої екологічної обстановки підлягають також здоров`я і життя людей.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема: визначення джерел фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища; встановлення лімітів використання природних ресурсів, скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище; відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. 
Статтями 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. 
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» особи, винні у: порушенні прав громадян на безпечне для життя і здоров`я навколишнє природне середовище; порушенні встановлених законодавством правил складування та утилізації промислових і побутових відходів, транспортування, зберігання і застосування пестицидів і агрохімікатів, що спричинило забруднення атмосферного повітря; недотриманні норм екологічної безпеки, державних санітарних норм при проектуванні, розміщенні, будівництві та введенні в експлуатацію нових і реконструйованих підприємств, споруд та інших об`єктів, удосконаленні існуючих і впровадженні нових технологічних процесів та устаткування, несуть відповідальність згідно з законом. 
За приписами ст. 34 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» шкода, завдана порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Поданими доказами підтверджується, що упродовж 2024 року на полігоні твердих побутових відходів ІНФОРМАЦІЯ_19 -1628 сталося 16 пожеж, що також підтверджується актами про пожежу від 02.04.2024 року, від 11.06.2024 року, від 14.06.2024 року, від 22.06.2024 року, від 27.06.2024 року, від 30.06.2024 року, від 03.07.2024 року, від 16.07.2024 року, від 01.08.2024 року, від 05.08.2024 року, від 07.08.2024 року, від 11.08.2024 року, від 12.08.2024 року, від 02.09.2024 року, від 11.09.2024 року, від 15.09.2024 року (арк. справи 92-108, том 1), а також матеріалами фотофіксації пожеж. 
Відповідач в апеляційній скарзі заперечує порушення ІНФОРМАЦІЯ_34 1628 законодавства про охорону навколишнього природного середовища, посилаючись на те, що долучені до позову акти про пожежі від 02.04.2024, 11.06.2024, 14.06.2024, 22.06.2024, 27.06.2024, 30.06.2024, 03.07.2024, 16.07.2024, 01.08.2024, 05.08.2024, 07.08.2024, 11.08.2024, 12.08.2024, 02.09.2024, 11.09.2024, 15.09.2024, складені в порушення встановленого порядку, не містять інформації про назву та питомі викиди кожної забруднюючої речовини або суміші таких речовин, які надходили в атмосферне повітря, в тому числі, при згорянні об`єктів, відходів, також зазначені в акті дані є неправдивими та неповними, а самі матеріали фотофіксації не дають можливість встановити точну дату, час та місце виникнення пожежі.
У даному контексті слід зазначити, що основні вимоги і процедуру ведення обліку пожеж та їх наслідків визначено Порядком обліку пожеж та їх наслідків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2030, додатком до якого встановлено форму Акту про пожежу.
Акти про пожежу, надані ІНФОРМАЦІЯ_14 та долучені до матеріалів справи, відповідають вимогам, визначеним Порядком обліку пожеж та їх наслідків в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.
Натомість, вищезазначені доводи відповідача ґрунтуються на вимогах зазначеного нормативно-правового акта в редакції, чинній з 10.12.2024 року, яка не підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
Таким чином, докази, в основу яких покладено вищевказані акти про пожежі, є належними та допустимими.
ІНФОРМАЦІЯ_7 розраховано розмір шкоди, зумовленої забрудненням атмосферного повітря неорганізованими викидами забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка на земельній ділянці з кадастровим номером 5324081900:00:004:0025. 
Розрахунок розміру шкоди проведено на підставі Методики розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_32 13.04.2022 № 175, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_33 16.04.2022 за № 433/37769 (далі Методика).
Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Методики №175 у разі відсутності інформації про масу згорілої речовини, розрахунок маси неорганізованого викиду для кожної забруднюючої речовини або суміші таких речовин (Мi викид) в атмосферне повітря від джерела викиду, здійснюється за формулою: 
Мi викид = qi ? po ? S, де, 
i - забруднююча речовина або суміш таких речовин (CO, NOx та ін); 
qi - питомий показник викиду забруднюючої речовини або суміші таких речовин, визначається згідно з додатком 1 до Методики,
т/т; ро - коефіцієнт середньої щільності речовин, дорівнює 0,03; 
S - площа пожежі, кв.м. 
Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Методики розмір шкоди розраховується за формулою:
Рш = Мi викид ? Сп ? Кнеб ? Кв ? Кмп ? Кпп, де, 
Рш - розмір шкоди, грн
Мi викид - маса неорганізованого викиду забруднюючої речовини або суміші таких речовин в атмосферне повітря, внаслідок надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану, т;
Сп - ставка податку за неорганізовані викиди забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря відповідно до ст. 243 Податкового кодексу України, грн/т;
Кнеб - коефіцієнт класу небезпеки забруднюючих речовин або суміші таких речовин, визначається згідно з додатком 3 до Методики; 
Кв - коефіцієнт впливу на довкілля в залежності від тривалості події, визначається згідно з додатком 4 до Методики; 
Кмп - коефіцієнт, що залежить від масштабу подій, визначається згідно з додатком 5 до Методики; 
Кпп - коефіцієнт, що залежить від характеру походження події, визначається згідно з додатком 6 до Методики. 
Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Методики загальний розмір Рш (заг) шкоди, розраховується як сума розмірів шкоди, за неорганізований викид в атмосферне повітря за сумарним показником кожної забруднюючої речовини або сумішей таких речовин.
Згідно з висновком експерта за результатами судової інженерно-екологічної експертизи від 20.03.2025 року № СЕ-19111-2516044-ФХЕД за результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 42022170000000042 від 10.05.2022.
З апеляційної скарги Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 вбачається, що він не згодний з вказаним висновком експерта, який покладено в основу рішення щодо правильності розрахунку збитків.
При цьому позивач жодним чином не спростував висновки викладені в експертному дослідженні від 20.03.2025 року №СЕ-19111-2516044-ФХЕД, а лише вказує, що висновком є неповним і неясним. При цьому, зазначає, що йому невідому на підставі яких саме документів у кримінальному провадженні №42022170000000042 від 10.05.2022 експертом зроблено висновок.
Суд у контексті доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції щодо належності, як доказу висновку експертного дослідження, зазначає про те, що згідно з частинами першою, другою 98 ГПК України висновок експерта – це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.
Статтею 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Системний аналіз змісту вказаних норм процесуального законодавства свідчить, що висновок експерта є рівноцінним засобом доказування у справі, наряду з іншими письмовими, речовими і електронними доказами, а оцінка його, як доказу, здійснюється судом у сукупності з іншими залученими до справи доказами за загальним правилом статті 86 ГПК України. Такий правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №910/21067/17 та у постанові від 15.06.2021 у справі №916/2479/17.
До того ж, при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (схожа правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №520/8073/16, від 12.02.2020 у справі №457/906/17, від 15.06.2021 у справі №916/2479/17, від 07.06.2022 у справі №916/302/16).
Судом за загальним правилом статті 86 ГПК України надано оцінку висновку експерта від 20.03.2025 року №СЕ-19111-2516044-ФХЕД за результатами судової інженерно-екологічної експертизи від 20.03.2025 року № СЕ-19111-2516044-ФХЕД за результатами інженерно-екологічної експертизи, проведеної у кримінальному провадженні № 42022170000000042 від 10.05.2022, як доказам у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами та встановлено, що Висновок не викликає сумнівів в його об`єктивності і обґрунтованості; складений особою, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України “Про судову експертизу”; предметом висновку є дослідження обставин, які входять до предмета доказування у цьому спорі; висновки не містить суперечностей між дослідницькою частиною та підсумковим висновком; узгоджується з іншими матеріалами справи, а тому прийняли до судом до уваги як належні та допустимі докази у розумінні статей 76, 77 ГПК України.
Відтак, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Відповідач також у апеляційній скарзі стверджує, що матеріали справи не містять жодного належного доказу, який би встановлював факт саме забруднення навколишнього природного середовища, а зокрема, атмосферного повітря, оскільки сам факт пожежі не означає, що у повітря відбувся викид забруднюючих речовин.
Колегія суддів вважає таке твердження необґрунтованим. 
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» забруднення атмосферного повітря - змінення складу і властивостей атмосферного повітря в результаті надходження або утворення в ньому фізичних, біологічних факторів і (або) хімічних сполук, що можуть несприятливо впливати на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; забруднююча речовина - речовина хімічного або біологічного походження, що присутня або надходить в атмосферне повітря і може прямо або опосередковано справляти негативний вплив на здоров`я людини та стан навколишнього природного середовища; викид - надходження в атмосферне повітря забруднюючих речовин або суміші таких речовин; неорганізоване стаціонарне джерело викиду - джерело викиду, з якого забруднюючі речовини надходять в атмосферне повітря у вигляді ненаправлених потоків та яке не оснащене спеціальними спорудами для відведення пилогазоповітряної суміші.
Розрахунок розміру шкоди проведено на підставі Методики розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_32 13.04.2022 № 175, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_33 16.04.2022 за № 433/37769 (далі – Методика).
Методика визначає розрахунок маси неорганізованих викидів забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану, перелік яких визначено додатком 1 до цієї Методики, та визначення розмірів шкоди завданої такими викидами.
Відповідно до пункту 2 розділу І Методики фактичним забруднення атмосферного повітря вважається у разі, коли внаслідок надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану, від джерела викиду в атмосферне повітря здійснено неорганізований викид забруднюючих речовин або сумішей таких речовин.
В пункті 4 розділу І Методики наведено визначення поняттю «неорганізований викид» - викид, який надходить в атмосферне повітря у вигляді ненаправлених потоків газопилової суміші від джерел забруднення не оснащених спеціальними спорудами для відведення газів газоходами, трубами та іншими спорудами.
Додатком 1 до Методики визначено ГДК, клас небезпеки та питомі викиди кожної забруднюючої речовини або суміші таких речовин, які надходять в атмосферне повітря, в тому числі при згорянні об`єктів, відходів та інших речовин, а саме:
- забруднюючі речовини або суміші таких речовин 1 класу небезпеки: бенз(а)пірен, кадмій та його сполуки (у перерахунку на кадмій), ртуть та її сполуки (у перерахунку на ртуть), селену діоксид (у перерахунку на селен), свинець і його неорганічні сполуки (у перерахунку на свинець), хром шестивалентний (у перерахунку на триоксид хрому);
- забруднюючі речовини або суміші таких речовин 2 класу небезпеки: міді оксид (у перерахунку на мідь), нікелю оксид (у перерахунку на нікель);
- забруднюючі речовини або суміші таких речовин 3 класу небезпеки: оксиди азоту (у перерахунку на азоту діоксид), ангідрид сірчистий, пил недиференційований за складом, сажа, миш`як, неорганічні сполуки (у перерахунку на миш`як), цинку оксид (у перерахунку на цинк);
- забруднюючі речовини або суміші таких речовин 4 класу небезпеки: аміак, неметанові леткі органічні сполуки (НМЛОС), вуглецю оксид, вуглецю діоксид.
Гранично допустимі концентрації хімічних і біологічних речовин в атмосферному повітрі населених місць та їх класи небезпеки встановлені державними медико-санітарними нормативами, затвердженими наказом ІНФОРМАЦІЯ_35 від 10.05.2024 № 813 (до цього діяли гігієнічні регламенти, затверджені наказом ІНФОРМАЦІЯ_35 від 14.01.2020 № 52).
Окрім цього, наказом ІНФОРМАЦІЯ_35 від 20.06.2022 № 1054 затверджені гігієнічні нормативи речовин, включених до
«Переліку речовин, продуктів, виробничих процесів, побутових та природних факторів, канцерогенних для людини» (додаток 2), згідно яких бенз(а)пірен, кадмій та його сполуки (у перерахунку на кадмій), хром шестивалентний (у перерахунку на триоксид хрому); нікелю оксид (у перерахунку на нікель); миш`як, неорганічні сполуки (у перерахунку на миш`як) в атмосферному повітрі віднесені до канцерогенних факторів.
Відповідно до п. 2.3 висновку експерта від 20.03.2025 №СК-19/111-25/16044-ФХЕД, неорганізовані викиди забруднюючих токсичних речовин або сумішей таких речовин, від 1-го до 4-го класу небезпеки, внаслідок горіння об`єктів відходів та інших речовин, під час дії воєнного стану, завдають шкоду довкіллю та створюють небезпеку для життя і здоров`я людей.
Таким чином, унаслідок пожеж на території міського сміттєзвалища в с. Макухівка, упродовж 2024-2025 років відбулися викиди небезпечних речовин у атмосферне повітря, що спричинило його забруднення, унаслідок чого завдано шкоду довкіллю і створено небезпеку для життя і здоров`я людей.
При перевірці правильності розрахунків суми збитків, зроблених Інспекцією та експертом. Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що при розрахунку розміру шкоди, завданої неорганізованими викидами забруднюючих речовин або сумішей таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану внаслідок пожеж на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року, експертом і Інспекцією вказано, що площа пожежі становила 400 кв.м.
Суд першої інстанції правомірно вказав, що в копії акту про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року, відсутні відомості про площу пожежі (арк. справи 94, том 1).
Оригінал акту про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року, прокурором суду не подано. 
Суди відхиляють посилання прокурора на лист ІНФОРМАЦІЯ_24 від 25.09.2024 року, оскільки вказаний лист є лише супровідним листом до актів про пожежу, тоді як сам акт від 11.06.2024 року відомостей щодо площі пожежі не містить. 
Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що суд першої інстанції помилково не прийняв до уваги акт про пожежу на звалищі твердих побутових відходів в с. Макухівка, що виникла 11.06.2024 року.
Відповідно до Порядку обліку пожеж та їх наслідків, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2003 № 2030, Документом, що засвідчує факт пожежі, є акт про пожежу (далі - акт) за формою згідно з додатком 1, який складається на місці пожежі уповноваженою посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_14 . До акта вносяться дані, встановлені за результатами огляду місця пожежі та опитування власника (користувача) та/або балансоутримувача об`єкта пожежі (постраждалого) чи його представника, осіб, які є очевидцями (свідками) пожежі.
Колегія суддів зазначає, що спірний акт про пожежу від 11.06.2024 містить запис: «Пожежею знищено: сміття на площі», без зазначення фактичного розміру.
Таким чином, місцевий суд правомірно відхилив вказаний акт про пожежу від 11.06.2024 та відмовив у позові прокурора про стягнення 96 431,47 грн збитків, оскільки прокурором із посиланням на розрахунки Інспекції та експерта не доведено, що площа пожежі 11.06.2024 становила саме 400 кв.м. 
Прокурором не спростовано вищенаведених висновків суду, а його апеляційна скарга є безпідставною.
Колегія суддів констатує, що в іншій частині розрахунки Інспекції, наведені у відповідній довідці, а також розрахунки експерта відповідають змістам актів щодо площі пожеж та Методиці розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_32 13.04.2022 №175, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_33 16.04.2022 за №433/37769.
Відповідно до частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Жодних доказів у спростування позовних вимог відповідач до матеріалів справи не надав.
Згідно з пунктом 1.6. Роз`яснень ІНФОРМАЦІЯ_36 «Про деякі питання вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища» від 27.06.2001 №02-5/744, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.
Аналогічна правова позиція щодо презумпції вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу викладена у постановах ІНФОРМАЦІЯ_37 у складі ІНФОРМАЦІЯ_30 від 12.10.2018 у справі №925/119/18 та від 27.05.2021 у справі №761/12945/19.
Як вже зазначалося судом, відшкодування майнової шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.
Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі елементи:
1) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;
2) наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо);
3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;
4) вина особи, що завдала шкоду.
Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
В той же час у діях відповідача наявні всі підстави для покладення на нього відповідальності за заподіяну шкоду, зокрема:
- вина - як вже зазначав суд вище, у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. 
Відповідачем жодними доказами не спростовано наявність його вини у заподіянні шкоди. 
З матеріалів справи вбачається, що 04.08.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_25 ОСОБА_10 відносно начальника комплексу з видалення відходів ІНФОРМАЦІЯ_19 ОСОБА_9 складено протокол №021999 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 175 КУпАП, за фактом порушення вимог пожежної безпеки.
У протоколі зазначено, що під час розслідування факту пожежі на території Полтавського міського звалища твердих побутових відходів КАТП-1628 в с. Макухівка виявлені порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, передбачених Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом ІНФОРМАЦІЯ_26 від 30.12.2014 №1417, а саме всупереч п. п. 3.6, 3.11 глави 3 розділу V Правил територія та приміщення підприємства не забезпечені первинними засобами пожежогасіння, пожежні щити не доукомплектовані засобами пожежогасіння, зокрема вогнегасниками, ящиком із піском, покривалом з негорючого теплоізоляційного матеріалу або повсті, гаками, лопатами, ломами та сокирами (арк. справи 76-77, том 1).
Постановою ПО №021999 від 05.08.2024 на ОСОБА_9 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, який сплачено останнім 06.08.2024 (арк. справи 80-81, том 1). 
- протиправна поведінка, яка полягає у здійсненні діяльності з порушенням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, 
- причинний зв`язок, що виражений у заподіяні шкоди саме протиправною поведінкою відповідача - забруднення атмосферного повітря неорганізованими викидами забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря під час дії воєнного стану, завдання шкоди довкіллю, що створює небезпеку для життя і здоров`я людей, 
- наявна сама шкода, яка обрахована відповідно до Методики розрахунку неорганізованих викидів забруднюючих речовин або суміші таких речовин в атмосферне повітря внаслідок виникнення надзвичайних ситуацій та/або під час дії воєнного стану та визначення розмірів завданої шкоди, затвердженої наказом ІНФОРМАЦІЯ_32 13.04.2022 №175, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_33 16.04.2022 за №433/37769, та який становить 9 871 930,23 грн.
Колегія суддів критично оцінює посилання відповідача на те, що ним надані органу досудового розслідування в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №42022170000000042 від 10.05.2022, на виконання ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 14.03.2025 про тимчасовий доступ до речей та документів у справі №554/5302/22 (провадження №1-кс/554/4011/2025) інструкція з охорони праці №74, копія схеми оповіщення при виникненні пожежі на ІНФОРМАЦІЯ_22 , а також інші документи, які спростовують обґрунтованість подачі прокурором позову. Жодних доказів на підтвердження цієї обставини, як і копій чи оригіналів таких документів, відповідач всупереч ст. 74 ГПК України суду не надав.
Верховний Суд наголосив на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначив, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно він не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано ІНФОРМАЦІЯ_38 у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).
Верховний Суд зазначив, що стандарт доказування "вірогідність доказів", на відмінну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зміст цієї статті свідчить, що нею на суд покладено обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. Застосував судову практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".
Враховуючі всі подані прокурором докази у їх сукупності, суд вважає їх більш вірогідними з огляду на відсутність доказів відповідача на спростування позову.
Щодо заперечень відповідача про те, що всі подані прокурором докази повинні оцінюватись виключно в кримінальному провадженні, то в межах даної справи розглядається господарський спір про стягнення шкоди з юридичної особи, а не встановлюється наявність/відсутність вини будь-яких конкретних осіб чи наявність/відсутність в діях таких осіб ознак кримінального правопорушення.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції обґрунтованість позовних вимог частково в сумі 9 871 930,23 грн. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Твердження і доводи апеляційних скарг прокурора та відповідача не спростовують обґрунтованих висновків місцевого господарського суду та стосуються виключно переоцінки доказів.
Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. 
Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянтів не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, а рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.10.2025 у справі №917/894/25 слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційних скарг покладаються на апелянтів.
Керуючись ст.ст. 269, 270, п. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавського комунального автотранспортного підприємства 1628 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу заступника керівника Полтавської обласної прокуратури залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Полтавської області від 13.10.2025 у справі №917/894/25 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.01.2026.

Головуючий суддя ОСОБА_1 

Суддя ОСОБА_2 

Суддя ОСОБА_3