441/1846/25 2/441/147/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
27.01.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді – Яворської Н.І.
за участю секретаря судових засідань – Цап І.М.,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівського району Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 1,11 ум.кад.га, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_3 , після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно в т.ч. на земельну частку (пай) розміром 1,11 ум.кад.га, що належало спадкодавцю на підставі Сертифікату серії ЛВ № 137707 від 12.03.1997. В порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, її мати ОСОБА_2 прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 та звернулась до нотаріуса для її оформлення. Взамін вищеозначеного сертифікату 04.10.2010 на ім`я ОСОБА_3 видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0096352. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. За життя – 17.03.1997 спадкодавець склала заповіт за яким все своє майно і все те, що належатиме їй на день смерті та земельний пай заповіла дочці ОСОБА_1 . Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті матері, між тим, коли звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .. Вказане змушує її звертатись до суду із позовом про визнання за нею права на вказану земельну частку (пай), в порядку спадкування за законом.
Ухвалою судді від 09.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
Позивачка в підготовче засідання не з`явилась, 26.01.2026 її представник – адвокат Хижак М.А. подала заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує.
Представники відповідача в підготовче засідання не з`явився, 01.10.2025 міський голова подав письмові пояснення, за змістом яких позовні вимоги по суті визнав, просив про розгляд справи за відсутності їх представника. 
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи суд, з урахуванням вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні з наступних підстав.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Згідно ст.ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, має право безпосередньо звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Згідно норм гл.84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу спадкування за законом мають діти спадкодавця, батьки, той з подружжя хто його пережив.
Заповідач може призначити спадкоємцем свого майна будь-яку особу, незалежно від того чи перебуває він із вказаною особою в родинних відносинах.
Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. 
Оскільки згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Часткова відмова від прийняття спадщини не допускається.
На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
За вимогами ст.ст.373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності (право) на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч. дарування, прийняття спадщини, тощо. 
Підставою виникнення права власності (або права) на землю є юридичний факт, з яким закон пов`язує виникнення такого права. 
Відповідно до пункту 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 720/95 паюванню підлягали сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.
Згідно п. 2 вищевказаного Указу право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме – земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року №666/94«Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва».
Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифікату на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 р. 720/95 та відповідні норми ЦК УРСРП.
Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 № 7 передбачає, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 N 720/95 (720/95) «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.
Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.
Судом встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.13).
ОСОБА_3 на підставі Сертифікату серії ЛВ № 0096352 від 04.10.2010, виданого взамін Сертифікату серії ЛВ № 137707 від 12.03.1997 належало право на земельну частку (пай) розміром 1,11 ум.кад.га, у землі, яка перебуває у колективній власності СТзОВ «Добряни» (а.с.15).
ОСОБА_2 , в порядку ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 та звернулась до нотаріуса для її оформлення, про що заведено спадкову справу № 189/2006. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 . 
17.03.1997 ОСОБА_2 склала заповіт за яким все своє майно і все те, що належатиме їй на день смерті та земельний пай заповіла дочці ОСОБА_1 (а.с.12).
Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті спадкодавця, звернулась до нотаріуса для її оформлення, між тим, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, оскільки правовстановлюючий документ виданий після смерті спадкодавця ОСОБА_3 .
Оскільки ОСОБА_3 при житті належало право на земельну частку (пай) розміром 1,11 ум.кад.га, після його смерті спадщину прийняла його дружина ОСОБА_2 , позивачка є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 і фактично прийняла спадщину після її смерті, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно не встановлено, суд доходить висновку, що є підстави до визнання за нею права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом.
Керуючись ст.ст.373, 392, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 5, 10, 18-19, 258, 263-265 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позов задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 1,11 ум.кад.га, що на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0096352 від 04.10.2010, виданого взамін Сертифікату серії ЛВ № 137707 від 12.03.1997, належало ОСОБА_3 . 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Яворська Н.І.