Справа № 127/21118/24
Провадження № 22-ц/801/56/2026
Категорія: 68
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року	Справа № 127/21118/24	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Войтка Ю. Б., Шемети Т. М.,
з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визначення способів участі у вихованні дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Волошина С. В. від 30 вересня 2025 року (дата складання повного тексту судового рішення: 01 жовтня 2025 року),

в с т а н в о в и в:

В червні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, за яким просив визначити такий спосіб участі у вихованні та спілкуванні із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (з врахуванням заяви про зміну предмету позову):
- з вівторка 8 год. 00 xв. до 19 гoд. 00 xв. четверга першого та третього тижня місяця, при цьому батько особисто забирає та повертає дитину за зареєстрованим місцем поживання матері чи в те місце, звідки він забирав дитину або інше, попередньо узгоджене між батьками. Якщо таке місце не узгоджено, то батько повертає дитину матері у те саме місце, звідки його забирав;
- з п`ятниці 8 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі другого та четвертого тижня місяця, при цьому батько особисто забирає та повертає дитину за зареєстрованим місцем проживання матері чи в те місце звідки він забирав дитину або інше, попередньо узгоджене між батьками. Якщо таке місце не узгоджено, то батько повертає дитину матері у те саме місце, звідки його забирав;
- під час відповідних годин спілкування ОСОБА_1 зобов`язуються забезпечити перебування дитини в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших гуртків, які відвідує дитина;
- щороку ІНФОРМАЦІЯ_2 (день народження ОСОБА_1 ) протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час, у робочі дні після закінчення перебування дитини в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших гуртків, які відвідує дитина;
- ІНФОРМАЦІЯ_5 кожного року (у день народження ОСОБА_2 ) - дитина проводить із матір`ю. Якщо день народження матері припадає на дні проведення часу батька з дитиною за графіком, то пріоритет надається дню народженню матері;
- спільний відпочинок з дитиною у її день народження ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ): парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні - разом з матір`ю;
- святкові дні, які є вихідними днями Новий рік, Різдво Христове, День незалежності України, Великдень - протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час;
- проведення спільного відпочинку батька з дитиною без присутності матері з відвідуванням місця проживання батька, спільних подорожей в межах України з забезпеченням належного харчування, проживання та безпечного перебування в період відпустки батька до 10 днів, з повідомленням матері про місце перебування дитини під час реалізації батьком права на контакт з дитиною;
- проведення спільного відпочинку матері з дитиною у межах України та тимчасовий виїзд дитини за межі України з матір`ю з метою оздоровлення та відпочинку в період відпустки матері до 10 днів. При цьому, якщо дні такої відпустки припадають на дні, які відводяться батьку, то пріоритет надається цьому пункту;
- участь батька в батьківських зборах, у святах в дошкільних, шкільних та позашкільних закладах, які відвідує дитина, як у присутності матері, так і без неї, тривалістю вказаних заходів;
- отримувати інформацію від ОСОБА_2 про факти захворювання та лікування дитини, фізичний та психологічний стан, про від`їзд з постійного місця проживання на період більше 3-х днів, а про стан, який становить загрозу життю чи здоров`ю дитини, невідкладно;
- можливість батька відвідувати дитину під час хвороби за місцем її перебування з метою пересвідчення про стан захворювання сина, завозити його в медичні заклали на медичні огляди та обстеження;
- можливість спілкуватись з дитиною без обмежень шляхом застосування засобів телефонного та інтернет-зв`язку;
- забороняється батькам налаштовувати дитину один проти одного;
- рекомендувати батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з врахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини.
На обґрунтування позовних вимог покликався на те, що з 16 вересня 2017 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 у них народився син ОСОБА_3 , а 19 вересня 2023 року вони розірвали шлюб. Малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю, тому що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ). ОСОБА_2 чинить перешкоди у його спілкуванні із сином, побаченнях з ним. 17 жовтня 2023 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_2 була притягнута до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП). Починаючи з лютого 2024 року взагалі перестала давати дитину батькові.
Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року позов задоволено частково. Визначено наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі побачень, спілкування, відвідин, ночівель:
- щовівторка з 08 год. 00 хв. до 19 год. 00 xв. четверга першого та третього тижня місяця, при цьому батько особисто забирає та повертає дитину за зареєстрованим місцем проживання матері чи в те місце, звідки він забирав дитину або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджено, то батько повертає дитину матері в те саме місце, звідки його забирав;
- щосуботи з 14 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі другого та четвертого тижня місяця, при цьому батько особисто забирає та повертає дитину за зареєстрованим місцем проживання матері чи в те місце, звідки він забирав дитину або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджено, то батько повертає дитину матері в те саме місце звідки його забирав;
- під час відповідних годин спілкування ОСОБА_1 зобов`язується забезпечити перебування дитини в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших гуртків, які відвідує дитина;
- щороку ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного року (у день народження ОСОБА_1 ) протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час, у робочі дні після закінчення перебування дитини в закладі дошкільної освіти/шкільних занять та інших додаткових гуртків, які відвідує дитини;
- ІНФОРМАЦІЯ_5 кожного року (у день народження ОСОБА_2 ) - дитина проводить з матір`ю. Якщо день народження матері припадає на дні проведення часу батька з дитиною за графіком, то пріоритет надається дню народженню матері;
- спільний відпочинок з дитиною у її день народження ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ): парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні - разом з матір`ю, при цьому сторони обговорюють завчасно години святкувань. Кожному з батьків надається право короткої зустрічі з дитиною для привітання в сам день народження;
- святкові дні, які є вихідними днями: Новий рік, Різдво Христове, День незалежності України, Великдень - протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час;
- проведення спільного відпочинку батька з дитиною без присутності матері з відвідуванням місця проживання батька, спільних подорожей в межах України з забезпеченням належного харчування, проживання та безпечного перебування в період відпустки батька до 10 днів з повідомленням матері про місце перебування дитини під час реалізації батьком права на контакт з дитиною;
- проведення спільного відпочинку матері з дитиною у межах України та тимчасовий виїзд дитини за межі України з матір`ю з метою її оздоровлення та відпочинку в період відпустки до 14 днів. При цьому, якщо дні такої відпустки припадають на дні, які відводяться батьку, то пріоритет надається цьому пункту;
- участь батька в батьківських зборах, у святах за участю дитини ОСОБА_3 в дошкільних, шкільних та позашкільних закладах як в присутності матері, так і без неї, тривалістю вказаних заходів;
- отримувати інформацію від ОСОБА_2 про факти захворювання та лікування дитини, фізичний та психологічний стан, про від`їзд з постійного місця проживання на період більше п`яти днів, а про стан, який становить загрозу життю чи здоров`ю дитини, невідкладно;
- можливість батька відвідувати дитину під час хвороби за місцем її перебування, завозити її в медичні заклади на огляди та обстеження;
- можливість спілкування з дитиною без обмежень шляхом застосування засобів телефонного та інтернет зв`язку;
- для обох батьків хвороба дитини є підставою для скасування графіка черговості проведення часу з дитиною. У разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини.
В решті позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що такий спосіб буде відповідати першоосновам розвитку особистості дитини, враховуючи її вік, стан здоров`я. Саме такий порядок участі у вихованні дитини забезпечить рівність прав батьків задля гармонійного розвитку та належного виховання дитини з урахуванням, перш за все, її інтересів, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі виховання дитини. Такий порядок та спосіб є достатнім і відповідає принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримки зв`язків між рідними.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення змінити, установивши такі способи та порядок спілкування і виховання ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 : 
- щовівторка та щочетверга з 18.00 год до 20.30 год батько особисто забирає та повертає дитину за зареєстрованим місцем проживання матері чи в те місце, звідки він забрав дитину або інше, попередньо узгоджене між батьками місце. Якщо таке місце не узгоджене, батько повертає дитину в те місце, звідки він її забрав;
- щосуботи з 14.00 год до 19.00 год батько особисто забирає дитину та проводить з нею час поза межами постійного місця проживання дитини, без обмеження місця прогулянок без присутності матері;
- батько під час відповідних годин спілкування зобов`язується забезпечити перебування дитини в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших гуртків, які відвідує дитина;
- спільний відпочинок з дитиною у її день народження ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ): парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні - з матір`ю. При цьому сторони завчасно обговорюють години святкування. Обом з батьків надається право короткої зустрічі з дитиною для привітання в день народження;
- святкові дні, які є вихідними (01 січня (Новий рік), 24 серпня (День незалежності України), Великдень) - протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час;
- 07 січня малолітній ОСОБА_3 проводить з батьком, а 25 грудня - з матір`ю, така дата не залежить від графіку спілкування сина з батьком, незалежно від того на який день тижня вона припадає;
- ІНФОРМАЦІЯ_2 (у день народження батька ОСОБА_1 ) - протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час, в робочі дні після закінчення перебування сина в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших додаткових гуртків, які відвідує дитина;
- ІНФОРМАЦІЯ_5 (у день народження ОСОБА_2 ) - дитина проводить з матір`ю. Якщо цей день припадає на дні зустрічей сина з батьком, то пріоритет надається дню народження матері;
- проведення спільного відпочинку батька з дитиною без присутності матері з відвідуванням місця проживання батька, спільних подорожей в межах України з забезпеченням належного харчування, проживання та безпечного перебування в період відпустки батька до 7 днів, з повідомленням матері про місце перебування дитини під час реалізації права батька на контакт з дитиною;
- проведення спільного відпочинку матері з дитиною у межах України та тимчасовий виїзд дитини за межі України з матір`ю з метою її оздоровлення та відпочинку в період відпустки матері до 14 днів. Якщо дні такої відпустки припадають на дні, які відводяться батьку, то пріоритет надається цьому пункту;
- участь батька в батьківських зборах, у святах за участі малолітнього ОСОБА_3 в дошкільних, шкільних та позашкільних закладах як в присутності матері, так і без неї, тривалістю таких заходів;
- можливість спілкування з дитиною без обмежень засобами телефонного та інтернет зв`язку;
- отримувати інформацію від ОСОБА_2 про факти захворювання та лікування дитини, фізичний і психологічний стан, про виїзд з постійного місця проживання на період більше 5 днів, а про стан, який становить загрозу життю чи здоров`ю дитини - невідкладно;
- для обох батьків хвороба дитини є підставою для скасування графіка черговості проведення часу з дитиною. У разі хвороби дитини, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, узгоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини, стан її здоров`я та потребу у повноцінному розвитку відповідно до віку;
- в час, визначений для участі батька у вихованні дитини, саме ОСОБА_1 забирає дитину з місця її постійного проживання та повертає. Батько не вправі залишати дитину з ночівлею у відмінних місцях з місцем його реєстрації та особами, відмінними від нього, тобто членами його родини або друзями.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалась на те, що висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на доказах, що були досліджені судом. Завертала увагу, що ОСОБА_1 нехтує розпорядком дня дитини, агресивно в присутності малолітнього сина висловлювався в її бік, що призвело до травмування психіки малолітнього, його небажання бачитись та проводити час з батьком. Суд першої інстанції при встановленні способу та порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з сином цього не врахував, які і розпорядку дня малолітнього, відвідування ним дошкільного закладу та додаткових занять і гуртків. Відвідування дитини під час хвороби за місцем проживання з матір`ю є неможливим з огляду на стосунки сторін. Тривалість проведення спільного відпочинку батька з дитиною протягом 10 днів є занадто великою з огляду на вік дитини та її потреби.
ОСОБА_1 в особі представниці - адвокатки Бездітної Т. В. подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалено з дотриманням норм процесуального права, відповідно до фактичних обставин справи, встановлених на їх підставі правовідносин сторін та норм матеріального права, якими вони регулюються.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Частинами першою - четвертою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Установлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року розірвано шлюб між ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , зареєстрований 16 вересня 2017 року (Т. 1 а. с. 9), від якого вони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Т. 1 а. с. 8).
Висновком органу опіки та піклування - Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21 серпня 2024 року №01/00/011/155922 визначено ОСОБА_1 такий спосіб участі у вихованні дитини: - щосуботи щомісяця з 17:00 год. - 12:00 год. неділі; - спільний відпочинок з дитиною у її день народження ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ): парні роки дитина святкує разом з батьком, непарні - разом з матір`ю; - святкові дні, які є вихідними днями Новий рік, Різдво Христове, День незалежності України, Великдень - протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час; - щороку ІНФОРМАЦІЯ_2 (день народження батька) протягом 4 годин в узгоджений з матір`ю час, у робочі дні після закінчення перебування дитини в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших гуртків, які відвідує дитина; - участь батька в батьківських зборах, у святах в дошкільних, шкільних та позашкільних закладах, які відвідує дитина, як у присутності матері, так і без неї, тривалістю вказаних заходів; - проведення спільних подорожей в межах України в період відпустки батька до 14 днів; - можливість спілкуватись з дитиною без обмежень шляхом застосування засобів телефонного та інтернет- зв`язку. Рекомендовано батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини, узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини (Т. 1 а. с. 123 - 125).
ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 (Т. 1 а. с. 12), характеризується позитивно. Сумлінно ставиться до виконання своїх службових обов`язків, покладені на нього завдання виконує якісно та у визначений термін, приділяє увагу вдосконаленню своїх професійних знань (Т. 1 а. с. 13). Так само позитивно він характеризується і за місцем проживання. Скарг від сусідів на нього не надходило. За свідченням сусідів працьовитий, товариський і ввічливий. В побуті доброзичливий, чуйний. Бере активну участь у громадському житті житлового кварталу (Т. 1 а. с. 14). У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за допомогою не звертався (Т. 1 а. с. 15, 16), до кримінальної відповідальності не притягувався (Т. 1 а. с. 17). ОСОБА_1 сплачує аліменти на сина ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2023 року і до повноліття дитини (Т. 1 а. с. 18 - 19).
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн 00 к. за те, що 02 вересня 2023 о 13: 00 годині в АДРЕСА_2 вчинила домашнє насильство психологічного та фізиичного характеру відносно чоловіка ОСОБА_1 , а саме ображала, висловлювалась в його адресу нецензурною лайкою, подряпала кінцівку, на якій залишились садна (Т. 1 а. с. 23 - 24).
Малолітній ОСОБА_3 був зарахований до комунального закладу «Заклад дошкільної освіти № 43 Вінницької міської ради» з 18 жовтня 2022 року, але з 01 лютого по 08 липня 2024 року його не відвідував (Т 1 а. с. 79), натомість з 23 лютого року по 14 червня 2024 року відвідував міні-садочок в освітньому просторі «Befirst.Kids» (Т. 1 а. с. 80).
Малолітній ОСОБА_3 відвідує гурток «Дзюдо» ТОВ «Центр розвитку дітей та юнацтва «ДивоСвіт» з 02 листопада 2023 року час (Т. 1 а. с. 81).
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною третьою статті 51 Конституції України установлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (статтею 141 СК України).
Відповідно до статті 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.
Згідно зі статтею 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.
Питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню (частини перша - третя статті 157 СК України).
Стаття 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.
Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Згідно зі статтею 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.
Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
За приписами статті 19 СК України у випадках, передбачених цим Кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання, якщо протягом десяти днів від часу його винесення заінтересована особа не звернулася за захистом своїх прав або інтересів до суду, крім випадку, передбаченого частиною другою статті 170 цього Кодексу.
Звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду. У разі звернення з позовом до суду орган опіки та піклування припиняє розгляд поданої йому заяви.
Під час розгляду судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.
Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Отже при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дітьми того з батьків, хто проживає окремо від них, судом мають враховуватися передусім інтереси дітей. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
У справі, що переглядається, установлено, що батько дитини прагне брати участь у її вихованні і житті. Фактів негативного впливу ОСОБА_1 на малолітнього ОСОБА_3 , підтверджених належними, допустимими і достовірними доказами немає, а тому суд першої інстанції з урахуванням зазначеного вище принципу рівності прав та обов`язків обох батьків щодо дитини, враховуючи її якнайкращі інтереси, зокрема право на підтримання регулярних особистих стосунків і прямих контактів з батьком, який проживає окремо від дитини, прийшов до правильного висновку про необхідність встановлення способів і порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши їх (способи і порядок) максимально наближено до інтересів дитини та обох з батьків.
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неврахування судом розпорядку дня дитини та усталеного способу життя, тому що суд у резолютивній частинні рішення вказав про необхідність забезпечення під час відповідних годин спілкування батька із сином перебування дитини в закладі дошкільної освіти / шкільних занять та інших гуртків, які відвідує дитина. Його ж обов`язок (позивача) забезпечити дотримання дитиною режиму дня (сон, харчування, прогулянка тощо) охоплюється змістом частини другої статті 150 СК України про обов`язок кожного з батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Жодних обставин, які б перешкоджали залишенню дитини на ночівлю з батьком за місцем його проживання, зокрема з вівторка 8 год. 00 xв. до 19 гoд. 00 xв. четверга першого та третього тижня місяця та з п`ятниці 8 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. неділі другого та четвертого тижня місяця, відповідачкою не доведено. Її твердження про те, що малолітній має власну кімнату, відповідні місце для сну та засоби гігієни саме за її місцем проживання, є голослівним твердження, що батько не в змозі забезпечити дитині умов перебування, в тому числі для сну, прийому їжі та відповідних гігієнічних процедур на такому ж рівні як і мати. 
Щодо неврахування судом особистих неприязних відносин сторін при визначенні можливості відвідування батьком дитини за місцем її перебування під час хвороби та лікування сина, то апеляційний суд звертає увагу, що без згоди власника житла, у якому в такому випадку перебуватиме дитина, відповідач не зможе до нього проникнути в силу статті 30 Конституцій України, яка гарантує недоторканність житла. Очевидно, що цей пункт резолютивної частини рішення передбачає безперешкодне відвідування батьком сина під час його хвороби у закладах охорони здоров`я або публічних місцях, в яких дитина перебуватиме, а не за місцем проживання його матері без її згоди.
Вимога ж апеляційної скарги про скорочення часу проведення спільного відпочинку сина з батьком з 10 до 7 днів, мотивована тим, що дитині потрібен додатковий час для адаптації перебування з батьком, не ґрунтується не лише на вимогах закону, а й суперечить законам формальної логіки.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що тягне скасування чи зміну рішення суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд апеляційної інстанції врахував положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», пункт 32). 
Керуючись статтями 367, 368, 375, 381 - 383 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 30 вересня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
(Повний текст судового рішення виготовлено 29 січня 2026 року).

Головуючий       О. С. Панасюк

Судді:        Ю. Б. Войтко

Т. М. Шемета