Справа № 129/3612/25 
Провадження № 33/801/1193/2025
Категорія: 304 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.3 ст.172-20 КУпАП, за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1  – адвоката Колінько Наталії Олександрівни на постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про військове адміністративне правопорушення серії ОДВ/Г №391, 26 вересня 2025 року о 10:00 год старший лейтенант ОСОБА_1 перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 , а саме в АДРЕСА_1 в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком амбулаторного медичного огляду №422 від 26 вересня 2025 року. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року визнано винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн на користь держави. 
Не погодившись з постановою суду, представник  ОСОБА_1  – адвокат Колінько Н.О. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, в зв`язку з неправильним застосуванням норм права, через невідповідність встановлених судом першої інстанції обставин, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи. Просила постанову суду про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності  та  передбачає   надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до ст. 1, ч. 8 ст. 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» - з моменту оголошення мобілізації в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період - тобто період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Мобілізація - комплекс заходів здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 172-20 КУпАП розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, віднесене до адміністративних правопорушень.
Згідно ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому строк дії військового стану неодноразово продовжувався та діяв на момент скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що 26 вересня 2025 року о 10:00 год старший лейтенант ОСОБА_1 перебував на території базового табору військової частини НОМЕР_1 , а саме в АДРЕСА_1 в умовах особливого періоду під час правового режиму воєнного стану, в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком амбулаторного медичного огляду №422 від 26 вересня 2025 року.
Суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. Даний факт підтверджується протоколом про військове адміністративне правопорушення ОДВ/Г №391 від26 вересня 2025 року, складеним уповноваженою особою, в якому викладені обставини вчиненого правопорушення; результатом висновку амбулаторного медичного огляду №422 від 26 вересня 2025 року, згідно з якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння І ступеня, 1,28 проміле. 
Як вбачається з висновку амбулаторного медичного огляду №422 від 26 вересня 2025 року він підписаний: лікарем, який проводив огляд – ОСОБА_2 ; особою, яка пройшла огляд – ОСОБА_1 ; особою, яка направила на огляд – ОСОБА_3 (а.с.7), а тому є безпідставними доводи апеляційної скарги, що у цьому висновку відсутній підпис особи, яка направила на огляд – ОСОБА_3 .
Посилання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі ОДВ/Г №391 від26 вересня 2025 року зазначено алкогольне сп`яніння ОСОБА_1 – 1,43 проміле, а у висновку №422 від 26 вересня 2025 року – 1,28 проміле, є суттєвими помилками на які суд першої інстанції не звернув належної уваги, апеляційним судом не береться до уваги, оскільки наявні матеріали підтверджують перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, наявність в протоколі про військове адміністративне правопорушення серії ОДВ/Г №391 від26 вересня 2025 року помилок в прізвищі правопорушника та військової частини, також не свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП.
Сумнівів в обґрунтованості складеного протоколу чи достовірності та належності долучених до протоколу доказів у суду не має, вони узгоджуються між собою та доводять винуватість військовослужбовця ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.3 ст.172-20 КУпАП «поза розумним сумнівом», а його вина у вчиненні вказаного правопорушення належним чином доведена.
З протоколу про військове адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, було роз`яснено зміст ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.
Жодних зауважень до змісту протоколу ОСОБА_1 не висловив, ним не оскаржувались дії військовослужбовців під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього в порядку КАС та до керівництва військової частини, з метою проведення службової перевірки він не звертався.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 3 ст. 172-20 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки останній, будучи військовослужбовцем перебував на території військової частини НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду.
Апелянтом не надано доказів, які б підтверджували його доводи, наведені в апеляційній скарзі, а під час перевірки законності постанови суду першої інстанції в порядку апеляційної процедури були досліджені всі матеріали справи, вивчені та перевірені усі заперечення апелянта стосовно обставин події адміністративного правопорушення.
Інші доводи, на які посилається скаржник, також не дають підстав для скасування судового рішення та не впливають на правильність висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП.
Суд першої інстанції відповідно до статей 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, що є підставою для скасування постанови суду.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Колінько Наталії Олександрівни залишити без задоволення.
Постанову Гайсинського районного суду Вінницької області від 20 жовтня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.172-20 КУпАП залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          В. В. Сопрун