Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/2604/25
Провадження № 2/945/570/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Павленко І.В.,
за участю секретаря судового засідання Сербиної К.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:

24 листопада 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» через свого представника адвоката Усенка Михайла Ігоровича, через систему «Електронний суд», звернулося до Миколаївського районного суду Миколаївської області з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 975,00 гривень та судові витрати.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що 11.01.2023 року між позичальником ОСОБА_2 (далі відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» був укладений Договір про споживчий кредит № 7894657 (далі Кредитний договір), згідно з умовами якого відповідач отримала 5 000,00 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. Кредитодавець умови Кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит в сумі визначеній Кредитним договором, що підтверджується платіжним дорученням.
Згідно п. 7.1 Кредитного договору № 7894657 від 11.01.2023 року, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. 
Як стверджує позивач у мотивувальній частині позовної заяви, ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору.
Проте відповідач не виконав належним чином умов Кредитного договору. У порушення вимог ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач не виконав свої зобов`язання не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом.
У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором.
Щодо права вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором до відповідача, то ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» як позивач обґрунтовує це тим, що 27.04.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ. Відповідно до умов означеного договору відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року, що укладений між ТОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_2 .
З огляду на викладене, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року в розмірі 19 975,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 14 475,00 гривень - заборгованість за відсотками, 500,00 гривень - заборгованість за комісією за видачу кредиту, а також судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 гривень.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 05 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором; визнано справу малозначною, а її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті. Клопотання представника позивача задоволено та витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію про надходження кредитних коштів в розмірі 5 000,00 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , емітовану на ім`я ОСОБА_1 , зазначену в платіжному дорученні 91109929 від 11.01.2023 року.
27 грудня 2025 року на виконання вимог ухвали суду від 05 грудня 2025 року на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшло повідомлення про наявність емітованої карти № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) на ім`я ОСОБА_1 та повідомлення, що по вказаному рахунку було зарахування коштів на суму 5 000,00 гривень від 11.01.2023 року, платник: Переказ коштів. Коментар: Viplata zaima Miloan. Не підлягає оподаткуванню. ID платежу 2188016878 (а. с. 61).
Представник позивача адвокат Усенко М.І. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, зокрема, шляхом направлення судових повісток про виклики до суду до електронних кабінетів як безпосередньо позивача, так і його представника Усенка М.І. в підсистемі «Електронний суд». В п. 6 прохальної частини позовної заяви просив суд розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. 
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання 25.12.2025 року та 28.01.2026 року не з`явилась, про причини своєї неявки не повідомила, хоча про місце, день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Копія ухвали суду та судові повістки про виклики до суду направлялись відповідачу за зареєстрованим місцем проживання останньої рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, що повернулися до суду з відміткою АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 62-1, 72). Заяв чи клопотань про проведення судового засідання без її участі до суду не подала, відзиву до суду не направила (відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами). 
Відповідно до ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Зазначене узгоджується із правовою позицією Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18 провадження № 61-185св23.
Суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 року у справі № 496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення: «за відсутністю адресата за вказаною адресою» - є належно врученими.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). 
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію представника позивача, висловлену письмово, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 11.01.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_2 був укладений Договір про споживчий кредит № 7894657 (індивідуальна частина) (далі Кредитний договір) (а. с. 7-12).
Пунктом 1.1 Кредитного договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. 
Відповідно до пунктів 1.2-1.4 Кредитного договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 5 000,00 гривень; кредит надається загальним строком на 105 днів з 11.01.2023 року і складається з пільгового та поточного періодів; пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 26.01.2023 року (рекомендована дата платежу), а поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 26.04.2023 року (дата остаточного погашення заборгованості); позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 26.01.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 26.04.2023 року (останнього дня строку кредитування).
Також пунктом 1.5 Кредитного договору сторонами обумовлено, що загальні витрати позичальника за пільговий період складають 1 625,00 гривень в грошовому виразі та 94,072 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 15 125,00 гривень в грошовому виразі та 1 052,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 6 625,00 гривень. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь період кредитування) складає 20 125,00 гривень.
Крім того, з пунктом 1.5.1 Кредитного договору визначено, що комісія за надання кредиту становить 500,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово з моменту видачі кредиту.
Також зі змісту пунктів 1.5.2, 1.5.3. Кредитного договору вбачається, що проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду становлять 1 125,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду, а проценти за користування кредитом протягом поточного періоду становлять 13 500,00 гривень, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
Із пункту 2.4.1 Кредитного договору слідує, що позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення, згідно п. 1.4. Договору.
Крім того, пунктами 6.1, 6.5 Кредитного договору встановлено, що цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі.
Також суд встановив, що разом із Кредитним договором відповідач, на виконання умов п. 6.3 означеного правочину, погодився з графіком платежів за договором як додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 7894657 від 11.01.2023 року (а. с. 12 зворот).
Крім того, додатком № 2 до Договору про споживчий кредит № 7894657 від 11.01.2023 року є паспорт споживчого кредиту, долучений позивачем до позовної заяви та досліджений судом в судовому засіданні, відповідно до якого пунктами 2, 3 визначено: тип кредиту - кредит, сума кредиту - 5 000,00 гривень, строк кредитування - 105 днів, пільговий період - 15 днів, поточний період - 90 днів, мета отримання - задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника, спосіб надання - безготівково на рахунок з використанням карти, забезпечення не застосовується, власний платіж споживача - не передбачається, процентна ставка - 1,50 відсотків за кожен день користування кредитом в межах пільгового періоду вказаного в п. 1.3.1. Договору, стандартна ставка - 3,00 відсотків за кожен день користування кредитом, яка застосовується протягом поточного періоду вказаного в п. 1.3.2. Договору, тип процентної ставки - фіксована, платежі за супровідні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору: комісія за надання кредиту: 500,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово, платежі за супровідні послуги третіх осіб, обов`язкові для укладення договору/отримання кредиту (послуги нотаріуса, оцінювача, страховика: відсутні, платежі за послуги кредитного посередника, що підлягають сплаті споживачем: відсутні, загальні витрати за пільговий період складають 1 625,00 гривень, загальні витрати за кредитом: (за весь строк кредитування) складають 15 125,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за пільговий період згідно п. 1.3.1 Договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі): 6 625,00 гривень, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк кредитування згідно п. 1.3 Договору (у т. ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) складає 20 125,00 гривень, реальна річна процентна ставка за пільговий період: 94,072 відсотків річних, реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування: 1 052,00 відсотків річних (а. с. 13-14 зворот).
Із довідки № б/н від 10.09.2025 року, виданої генеральним директором ТОВ «МІЛОАН» Вініченко О.В. та долученої позивачем суд встановив, що з відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , укладено Кредитний договір, що ідентифікований ТОВ «Мілоан», акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відомості про одноразовий ідентифікатор наступні: одноразовий ідентифікатор: V22057; дата і час відправки одноразового ідентифікатора позичальнику: 11.01.2023 18:35:41; номер телефону, на який відправлено одноразовий ідентифікатор: НОМЕР_5 (а. с. 14).
З анкети-заяви на кредит № 7894657 від 11.01.2023 року слідує, що відповідач ОСОБА_3 11.01.2023 року о 07:22:20 заповнила заяву на отримання кредиту в розмірі 5 000,00 гривень строком на 15 днів та повинна була повернути грошові кошти 26.01.2023 року у сумі 6 625,00 гривень (комісія за надання кредиту - 500,00 гривень, що нараховується одноразово за ставкою 10,00 відсотків суми кредиту за договором; проценти за користування кредитом: 1 125,00 гривень, які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (а. с. 14 зворот-15).
Відповідно до платіжного доручення № 91109929 від 11.01.2023 року судом встановлено, що ТОВ «Мілоан» здійснило перерахування грошових коштів в сумі 5 000,00 гривень, що відповідає сумі кредиту, отриманого відповідачем на виконання умов Кредитного договору, шляхом їх перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , отримувача Урода Зоя Олексіївна, призначення платежу: Кошти згідно договору 7894657, що відповідає номеру Кредитного договору (а. с. 15 зворот).
Згідно безпосередньо досліджених судом відомостей про щоденні нарахування та погашення, що підготовлена ТОВ «Мілоан», суд встановив, що означеним товариством як кредитодавцем 11.01.2023 року надано відповідачу ОСОБА_1 кредит в сумі 5 000,00 гривень та цього ж дня нараховано комісію за оформлення кредиту в сумі 500,00 гривень, а також з 12.01.2023 року по 26.01.2023 року нараховано проценти згідно п. 1.5.2 Договору у сумі 75,00 гривень, а з 27.01.2023 року по 26.04.2023 року проценти нараховувались у сумі 150,00 гривень відповідно до п.п. 1.6, 2.3.1.2 вказаного Договору (а. с. 16-зворот).
Згідно означеного засобу доказування суд встановив порядок та розмір нарахованих відсотків первинним кредитодавцем позичальнику.
З виписки з особового рахунку за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року слідує, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» станом на 12.11.2025 року (включно) складає 19 975,00 гривень, що включає в себе: прострочену заборгованість за сумою кредиту 5 000,00 гривень, прострочену заборгованість за комісіями 500,00 гривень, прострочену заборгованість за відсотками - 14 475,00 гривень, строкову заборгованість за сумою кредиту 0,00 гривень та строку заборгованість за відсотками 0,00 гривень (а. с. 17).
Суд, безпосередньо дослідивши договір відступлення прав вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023 року та Додаткову угоду № 1 від 26.08.2025 року до Договору відступлення прав вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023 року встановив, що між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено означений правочин, відповідно до 1.1. якого на умовах, встановлених цим договором, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) новому кредиторові (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») за плату, а новий кредитор приймає належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (а. с. 17 зворот-21 зворот, 25 зворот-26).
Із витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023 року (у новій редакції згідно додаткової угоди № 1 від 26.08.2025 року) судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , згідно Кредитного договору № 7894657 від 11.01.2023 року в загальній сумі 19 975,00 гривень, з яких: 5 000,00 гривень сума виданого кредиту, 14 475,00 гривень залишок по відсотках та 500,00 гривень залишок по комісії (а. с. 27 зворот).
Також, судом було досліджено претензію ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за № 22679327/304 від 04.11.2025 року на ім`я відповідача ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , щодо погашення заборгованості у сумі 19 975,00 гривень за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року та повідомлення щодо звернення до суду з цих підстав (а. с. 28).
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно диспозиції ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону № 675 передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону № 675).
Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Таким чином, суд встановив, що позивач як новий кредитор набув права вимоги до відповідача за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року на підставі договору відступлення прав вимоги № 95-МЛ від 27.04.2023 року (а. с. 17 зворот-21 зворот).
Частина 1, 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частинами 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Статті 527, 530 ЦК України визначають, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, із дослідженого безпосередньо в судовому засіданні Кредитного договору, суд встановив, що його сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано такий кредит, строк та умови його надання, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору на таких умовах шляхом підписання означеного договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Проте всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду жодних доказів як неотримання ним у кредит від ТОВ «Мілоан» грошових коштів в сумі 5 000,00 гривень, так і доказів своєчасного та у повному обсязі виконання умов Кредитного договору № 7894657 від 11.01.2023 року у строки, передбачені цим правочином.
Водночас матеріалами справи підтверджується той юридичний факт, що сума кредиту, що обумовлена між ТОВ «Мілоан» та відповідачем і відображена у п. 1.2 Кредитного договору № 7894657 від 11.01.2023 року, була отримана відповідачем ОСОБА_2 шляхом перерахування грошових коштів на її картковий рахунок № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ).
Отже, зважаючи на те, що відповідач не виконав грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту за Кредитним договором як первинному кредитодавцю ТОВ «Мілоан», так і його правонаступнику у спірних правовідносинах ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 5 000,00 гривень підлягає задоволенню.
Щодо розміру заборгованості за відсотками в сумі 14 475,00 гривень, то суд зазначає про таке.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Суд, перевіривши нарахування позивачем розміру відсотків за користування відповідачем сумою кредиту, керуючись ст. 627 ЦПК України, а також умовами Кредитного договору № 7894657 від 11.01.2023 року, зокрема, п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.2, 1.6, 2.3.1.1, 2.3.1.2 та 2.4.1, встановив, що їх розмір визначений правильно.
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за Кредитним договором, зокрема, з призми розміру сплачених ним коштів у рахунок як погашення тіла кредиту, так і відсотків, що вплинуло б на розмір заборгованості, зокрема, за відсотками.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за відсотками у сумі 14 475,00 гривень є обґрунтованою, а тому такою, що підлягає задоволенню.
Що стосується позовної вимоги про стягнення із відповідача 500,00 гривень в рахунок сплати заборгованості за комісією за видачу кредиту, то суд зазначає про таке.
Пунктом 1.5.1 Кредитного договору № 7894657 від 11.01.2023 року судом встановлено, що комісія за надання кредиту становить 500,00 гривень, яка нараховується за ставкою 10,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (а. с. 8).
Водночас п. 1.1 Кредитного договору передбачено, кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п.1.3 цього договору, надати позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п.1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором (а. с. 7 зворот).
Також, зі змісту Анкети-заяви на кредит, вбачається що позичальник виявив волю на отримання від ТОВ «Мілоан» кредиту зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 10,00 % від суми кредиту (а. с. 14 зворот-15).
Отже, підписанням Кредитного договору та додатків до нього без будь-яких застережень відповідач підтвердив, що він обізнаний та погодився з усіма умовами такого договору.
Зміст зобов`язання в наведеному Кредитному договорі, в контексті сплати комісії за надання кредиту, викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз договору, наданого позивачем, графіку платежів, дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін Кредитного договору зводилась до отримання коштів, які позичальник зобов`язаний повернути зі сплатою процентів за кредитним договором та комісією, в розмірі та умовах погоджених сторонами.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановивши зазначені обставини у справі, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі укладений Кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався повернути кредит, а також сплатити проценти та комісію за надання кредиту.
Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують факт ознайомлення позичальника з умовами договору щодо розміру комісії за надання кредиту; наявні відомості про те, що саме ОСОБА_3 погодилась з умовами з приводу комісії; позивачем доведені обставини, які давали можливість суду переконатись в тому, з приводу яких відносин був укладений Кредитний договір, та хто ознайомлений з викладеними в ньому умовами.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 500,00 гривень в рахунок заборгованості зі сплати комісії за надання кредиту підлягає задоволенню.
Що стосується прохання позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 8 000,00 гривень, то суд зазначає про таке.
Відповідно до положень ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Із досліджених судом матеріалів справи встановлено, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано копії таких документів: 1) виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.03.2024 року щодо адвокатського об`єднання «Апологет» (а. с. 30-зворот); 2) договору про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року, що укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням «Апологет» (а. с. 31); 3) ордеру серії ВС № 1408806 від 20.10.2025 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2093 від 29.09.2012 року (а. с. 31 зворот, 29 зворот); 4) акт № Д/7156 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 12.11.2025 року (а. с. 32); 5) детальний опис наданих послуг від 12.11.2025 року до Акту № Д/7156 від 12.11.2025 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025 року (а. с. 32 зворот).
У зв`язку з дослідженими письмовими доказами на підтвердження надання позивачу правничої допомоги адвокатським об`єднанням «Апологет» в особі адвоката Усенка М.І. в справі щодо стягнення боргу за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року з відповідача ОСОБА_1 суд констатує, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження витрат.
Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний Суд у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі № 826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
Виходячи із встановленої реальності участі адвоката та його необхідності, а також з урахуванням очевидної не співмірності заявленого розміру витрат на правову допомогу та беручи до уваги задекларовані в п. 6 ч. 3 ст. 2 ЦПК України і усталеній практиці ЄСПЛ принципи пропорційності, розумності і співмірності, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу до 2000,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із дослідженої платіжної інструкції № 33615 від 19.11.2025 року судом встановлено, що позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору, із застосуванням понижуючого коефіцієнта в розмірі 0,8 ставки, в сумі 2 422,40 гривень, які, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. 13, 76, 77, 80, 81, 89, 133, 137, 141, 247, 263-265, 280-284, 289, 354-355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 7894657 від 11.01.2023 року в розмірі 19 975,00 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 (сорок) копійок судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 000,00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Сторони в справі:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, 1, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації проживання: АДРЕСА_2 .
Дата складення повного судового рішення - 28.01.2026 року.

Суддя І.В. Павленко