номер провадження справи 22/205/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 Справа № 908/3278/25
м. Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., 
Розглянувши без виклику учасників справи матеріали справи № 908/3278/25
за позовом: Комунального підприємства "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" (вул. Володимира Грищенка, буд. 31, м. Запоріжжя, 69035) 
до відповідача: МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО УКРАЇНИ ("МТСБУ") (б. Русанівький, буд. 8, м. Київ, 02653) 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 82 668,95 грн.
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача 
27.10.2025 до Господарського суду Запорізької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява (вих. № б/н від 25.10.2025) Комунального підприємства "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" до відповідача: МОТОРНЕ (ТРАНСПОРТНЕ) СТРАХОВЕ БЮРО УКРАЇНИ ("МТСБУ") про стягнення суми 82668,95 грн., із якої: 33425,00 грн. - витрати, спрямовані на відновлення становища, шляхом встановлення нових фундаментальної плити та рекламного засобу на місці спричинення шкоди, 18720,00 грн. - витрати на проведення незалежної оцінки, 30523,95 грн. - втрати, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його речей.
Позов обґрунтовано завданням позивачу шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), що сталася 15.11.2023 за участі транспортного засобу Hyundai Sonata, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 
18.11.2025 через систему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив. Відхилено заперечення відповідача, викладені у відзиві. Позивач з першого дня після виявлення факту спричинення збитків вживав розумних і необхідних заходів щодо встановлення наявності у можливого винуватця ДТП полісу ОСЦПВ. Лише під час судового засідання 25.06.2025 у справі № 335/1657/25 стало достовірно відомо про те, що відшкодування збитків повинно здійснюватися МТСБУ. При цьому, МТСБУ 20.11.2023 було отримано від ОСОБА_2 повідомлення про ДТП, що сталася 15.11.2023, однак відповідач не виконав обов`язків, передбачених ст. 34 Закону № 1961. Пошкоджене майно до теперішнього часу перебуває на території підприємства позивача у тому вигляді, в якому воно було демонтовано 24.11.2023 з місця ДТП. Відповідач після отримання повідомлення про ДТП мав змогу оглянути пошкоджене майно.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача 
13.11.2025, у встановлений судом строк, через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов, у задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити у повному обсязі. Дані ЄЦБД МТСБУ (http://www.mtsbu.ua/ua/) не містять підтвердження, що на момент ДТП транспортний засіб Hyundai Sonata д/з НОМЕР_1 був забезпечений договором ОСЦПВВНТЗ, але є відомості, що водій ОСОБА_3 підпадає під норму п. 13.1 ст. 13 Закону України № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». ОСОБА_3 має статуси: особи з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб інвалідністю внаслідок війни (серія А№ 001670) та учасника бойових дій (серія МВ № 054683). 20.11.2023 ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ з повідомленням про ДТП. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35). Стороною позивача тільки 01.07.2025 № 235/025 на адресу МТСБУ було направлено звернення про виплату матеріальної шкоди. Відповідно до пункту 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV строк є присічним і поновленню не підлягає. Позивач у річний термін з моменту ДТП не звертався до МТСБУ з заявою на виплату відшкодування. Відтак, МТСБУ не має правових підстав для відшкодування заподіяної матеріальної шкоди позивачу, а також компенсування витрат на проведення оцінки. Крім того, потерпілою стороною не виконано вимогу п. 31.4 ст. 31 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а саме: не збережено пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП. Отже, згідно з пп. 6 п. 30.2 ст. 30 Закону 3720-ІХ підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Доводи позивача, що демонтовані решітки пошкодженої конструкції та плити зберігаються на території підприємства прийняти неможливо, оскільки неможливо чітко ідентифікувати чи це ті самі решітки та плита які пошкоджені у ДТП 15.11.2023. Інвентарний номер надається і наноситься самим позивачем, фото пошкодженого майна відсутні. З цієї ж причини не можна прийняти, як доказ Звіт ОЦ-3333 від 27.08.2025, є не зрозумілим, які залишки були надані ТПП на експертизу. Відповідно п. 31.1. ст. 31 Закону 3720-ІХ розмір шкоди визначається на підставі звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Тому розрахунок позовних вимог є невірним.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
3. Пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, щодо позову або відзиву 
Пояснення не надійшло.
Інші заяви по суті справи до суду не надходили.
4. Процесуальні питання, вирішені судом 
Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 27.10.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3278/25 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.11.2025 суддею Ярешко О.В. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви. 
05.11.2025, у встановлений судом строк, через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява на про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 10.11.2025 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3278/25 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 Зобов`язано позивача надати (витребувано): у строк до 17.11.2025 докази сплати суми 18720,00 грн. за послуги незалежної оцінки.
Ухвала суду від 10.11.2025 доставлена до електронних кабінетів сторін та третьої особи 13.11.2025, що підтверджується довідками про доставку електронних листів.
14.11.2025 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення доказів, згідно якого на виконання ухвали суду до матеріалів справи надано докази сплати суми 18720,00 грн.
Клопотання судом задоволено, докази долучено до матеріалів справи та прийнято судом до розгляду.
Згідно ч. 1 ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі, крім випадку, передбаченого частиною другою цієї статті.
Відповідно ч. 2 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Таким чином, розгляд справи по суті в цій справі розпочався з 11.12.2025.
Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) представників учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.
Рішення по суті ухвалено судом 07.01.2026. 
5. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують 
Комунальне підприємство "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" звернулося до Управління патрульної поліції в Запорізькій області з листом від 16.11.2023 № 265/023, яким просило надати інформацію щодо: - наявності протоколу про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ДТП 15.11.2023; - відомостей про особу, яка вчинила вказане ДТП; - відомостей про наявність чи відсутність у особи відносно якої був складений протокол полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а в разі його наявності надати його копію або реквізити. У листі підприємство посилалося на те, що 16.11.2023 був встановлений факт того, що 15.11.2023 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди по проспекту Соборному був знищений рекламний засіб, що знаходився у господарському віданні підприємства.
У відповідь на цей лист, Управління патрульної поліції в Запорізькій області з листом від 21.11.2023 № 24241/41/32/01-2023 повідомило, що 15.11.2023 близько 22 год. 15 хв. на просп. Соборному у районі буд. 171 у м. Запоріжжі, водій автомобіля HYUNDAI SONATA д/з НОМЕР_1 ОСОБА_1 , під час зміни напрямку руху не впевнився в безпеці своїх дій та скоїв зіткнення з рухаючимся у попутному напрямку праворуч автомобілем VOLKSWAGEN JETTA д/з НОМЕР_2 , який після зіткнення продовжив некерований рух та скоїв наїзд на рекламний засіб типу «Сіті-лайт». Внаслідок вказаної ДТП автомобілі та рекламний засіб типу «Сіті-лайт» отримали механічні пошкодження. За порушення вимог ПДР України відносно водія ОСОБА_2 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 620910, який разом з матеріалами ДТП направлено до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя для розгляду і прийняття рішення.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи (посвідчення серії НОМЕР_3 ) і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, та є учасником бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_4 ).
16.11.2023 комісією КУ "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" було складено акт дефектовки, згідно якого комісією проведено огляд рекламної конструкції типу «сітілайт 1,2 * 1,8 м» інв. № 264р та фундаментної плити інв. № 294р, які встановлено по АДРЕСА_2 . У результаті огляду виявлено, що внаслідок ДТП значно пошкоджені вказані конструкція та плита, а саме: по рекламній конструкції інв. № 264р: розбите скло вітрин поверхонь; деформовані зі значними тріщинами і розломами корпус, рама, облицювання, опорна нога та профілі кріплення вітрин; по фундаментній плиті інв. № 294р: часткове руйнування бетону, деформація опорної п`яти, розломи анкерів кріплення.
16.11.2023 комісією КУ "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" було складено протокол, в якому викладено висновки комісії: щодо заподіяння підприємству у результаті ДТП по пр. Соборному у районі будинку № 171 матеріальної шкоди; майно комунальної власності, яке значно пошкоджене, ремонту та відновленню не підлягає; заміну пошкодженого майна можливо виконати за рахунок наявних на складі підприємства резервних конструкцій та плити; демонтовані рештки пошкодженої конструкції інв. № 264р та плити інв. № 294р зберігати на території підприємства до завершення проваджень.
Як слідує з матеріалів справи, наземна спеціальна конструкція - світлова рекламна установка № 3 форматом 1,2 * 1,8 м за адресою місця розташування: АДРЕСА_3 , була розміщена позивачем на підставі дозволу № 32/04-3-1141/09 на розміщення зовнішньої реклами. 
Згідно складеного комісією позивача акту від 24.11.2023, силами КП «ЗМІА» проведено демонтаж та доставку на територію підприємства по вул. Володимира Грищенка, 31 пошкоджених внаслідок ДТП рекламної конструкції типу «сітілайт 1,2 * 1,8 м» інв. № 264р та фундаментної плити інв. № 294р. На заміну пошкодженого майна за адресою: пр. Соборний, 171 встановлені отримані на складі: Сітілайт інв. № 1437р вартістю 24425,00 грн. та фундаментальна плита інв. № 1438р вартістю 9000,00 грн., які введено в експлуатацію наказом директора підприємства від 24.11.2023 № 11/24/1-23п.
Введення в експлуатацію 24.11.2023 та встановлення по пр. Соборному, 171 вказаних СРК «Сітілайт» інв. № 1437р вартістю 24425,00 грн. та фундаментальної плити інв. № 1438р вартістю 9000,00 грн. підтверджується також інвентарними картками обліку основних засобів та актами приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №№ ИА00-000108, ИА00-000109 від 24.11.2023.
Позивач надав до матеріалів справи видаткові накладні, згідно яких ціна фундаментальної плити без ПДВ становить 9000,00 грн. (видаткова накладна № РН-0000102 від 30.06.2020) та ціна сітілайт без ПДВ становить 24425,00 грн. (видаткова накладна № РН-0000059 від 20.04.2021), що разом становить суму 33425,00 грн., яку позивач заявив до стягнення (у складі суми 82668,95 грн.) як витрати, спрямовані на відновлення становища, шляхом встановлення нових фундаментальної плити та рекламного засобу на місці спричинення шкоди.
Згідно актів приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів №№ ИА00-000076, ИА00-000076 від 24.11.2023, відбулося внутрішнє переміщення у бокс по вул. Волгоградській 31 засобів з інв. №№ 264р, 294р, зазначено, що об`єкти технічним умовам не відповідають після ДТП.
Як встановлено Постановою Запорізького апеляційного суду від 09.08.2024 у справі № 33/807/530/24, 15.11.2023 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI SONATA д/з НОМЕР_1 , під час перестроювання не надав дорогу автомобілю, що рухався у попутному напрямку по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLKSWAGEN JETTA д/з НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який по інерції здійснив наїзд на рекламний щит. 
Вказаною Постановою визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративного правопорушення. Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП закрито.
06.12.2024 позивач надіслав ОСОБА_5 лист № 990/024, яким вимагав перерахувати кошти у розмірі 33425,00 грн., в якості відшкодування майнової шкоди, що виявилося у значному пошкодженні майна підприємства внаслідок ДТП 15.11.2023, або вжити інших заходів, спрямованих на поновлення прав потерпілої особи.
Лист був повернутий позивачу без вручення адресату у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
27.02.2025 Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було прийнято до розгляду позовну заяву Комунального підприємства "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди та відкрито провадження у справі № 335/1657/25.
Ухвалою суду від 03.09.2025 у справі № 335/1657/25 було залишено без задоволення клопотання представника позивача про залучення в якості співвідповідача МОТОРНО (ТРАНСПОРТНОГО) СТРАХОВОГО БЮРО УКРАЇНИ ("МТСБУ"). Як зазначено в ухвалі суду, позов подано 21.02.2025 року, провадження по справі відкрито 27.02.2025 року у порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання по справі призначено 31.03.2025 року. Тобто, передбачений ч. 1 ст. 51 ЦПК України строк, протягом якого суд за клопотанням представника позивача може залучити до участі у справі співвідповідача, сплинув 31.03.2025 року, а доказів того, що представник позивача не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача, представник позивача не надав, і з клопотанням про поновлення строку подачі заяви про залучення у справі співвідповідача не звертався, що позбавляє суд можливості застосування положень ч. 3 ст. 51 ЦПК України.
Ухвалою суду від 06.10.2025 у справі № 335/1657/25, за заявою представника Комунального підприємства "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО", позовну заяву Комунального підприємства до ОСОБА_2 про стягнення майнової шкоди було залишено без розгляду.
Позивач звернувся до відповідача з вимогою від 01.07.2025 № 235/025 щодо відшкодування шкоди у розмірі 33425,00 грн., завданої ОСОБА_1. внаслідок ДТП, що сталася 15.11.2023.
Відповідач, у відповідь на цей лист, листом від 22.07.2025 № 3-02б/18094 відмовив у відшкодуванні шкоди у зв`язку з тим, що до МТСБУ впродовж одного року не було подано заяви про відшкодування заподіяної шкоди (п. 31.4 ст. 31 Закону № 3720) та позивачем не виконано вимогу п. 31.4 ст. 31 Закону № 3720, а саме: не збережено пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось після ДТП. 
Позивач повторно звернувся до МТСБУ з вимогою від 04.08.2025 № 276/025, повідомляючи про виконання обов`язку щодо збереження пошкодженого майна.
Листом від 08.09.2025 № 3-02б/22234 відповідач повідомив позивача про відмову у відшкодуванні шкоди, оскільки до МТСБУ впродовж одного року не було подано заяви про відшкодування заподіяної шкоди. Також повідомлено про отримання 20.11.2023 від ОСОБА_2. повідомлення про ДТП, яка мала місце 15.11.2023 у м. Запоріжжі по пр. Соборному, 171.
Згідно укладеного між позивачем та ЗАПОРІЗЬКОЮ ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВОЮ ПАЛАТОЮ договору № 98/25 від 19.08.2025 про надання послуг з оцінки, ЗАПОРІЗЬКОЮ ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВОЮ ПАЛАТОЮ був складений Звіт ОЦ-3333 про незалежну оцінку прямих збитків від 27.08.2025.
Згідно висновку, ринкова вартість прямих збитків від пошкодження майна (рекламної конструкції № 59 типу «сіті-лайт» інв. № 264р та фундаментної плити до неї інв. № 294р) станом на 15.11.2023 без урахування ПДВ становить 30523,95 грн., яку позивач просив стягнути (у складі суми 82668,95 грн.) як втрати, яких позивач зазнав у зв`язку з пошкодженням його речей. 
Позивачем на підставі укладеного договору № 98/25 від 19.08.2025 було перераховано на рахунок ЗАПОРІЗЬКОЇ ТОРГОВО-ПРОМИСЛОВОЇ ПАЛАТИ суму 18720,00 грн. з ПДВ (за надані послуги), яку позивач просив стягнути (у складі суми 82668,95 грн.) як витрати на проведення незалежної оцінки. 
6. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення 
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
У частині другій статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
У статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п.п. 22.1, 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 1 липня 2004 року № 1961-IV, який був чинним на момент ДТП (15.11.2023) (тут і надалі - Закон № 1961-IV), у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.
У пункті 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV, учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , з вини якого була скоєна ДТП 15.11.2023, є особою з інвалідністю 3 групи та є учасником бойових дій. 
У відповідності до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону № 1961-IV, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Як встановлено судом, листом від 08.09.2025 № 3-02б/22234 відповідач повідомив позивача про отримання 20.11.2023 від ОСОБА_2 повідомлення про ДТП, яка мала місце 15.11.2023 у м. Запоріжжі по пр. Соборному, 171. Про вказане повідомлення відповідачем зазначено також у відзиві на позов.
Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна (пункт 33.3 ст. 33 вказаного Закону).
Згідно п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV, протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Пунктом 35.1 ст. 35 Закону № 1961-IV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
У даному випадку внаслідок ДТП 15.11.2023 було пошкоджено майно позивача. При цьому, матеріали справи не містять доказів того, що МТСБУ на момент скоєння ДТП було відомо про власника чи балансоутримувача пошкодженого майна, тобто про потерпілу особу, майну якої завдано шкоди.
Із заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернувся до МТСБУ лише 01.07.2025, що не заперечувалося сторонами.
Відтак, суд спростовує твердження позивача щодо того, що відповідач мав змогу вчинити дії з огляду пошкодженого майна після того, як йому стало відомо про факт дорожньо-транспортної пригоди від ОСОБА_2 .
У відповідності до п.п. 37.1.3, 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV, підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Судом встановлено, що позивачем були здійснені дії з заміни пошкодженого майна, яке збережено позивачем, що підтверджується матеріалами справи.
Відтак, суд не вбачає порушень позивачем п. 37.1.3 ст. 37 Закону № 1961-IV, про що вказує відповідач. А саме: судом не встановлено та відповідачем не надано доказів на підтвердження факту того, що позивачем не збережено пошкоджене майно у такому стані, в якому воно знаходилось на момент ДТП.
Враховуючи положення п. 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV, право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17).
Водночас, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2021 у справі № 147/66/17 вказано, що закон передбачає, що потерпілий, який володіє правом на майнове відшкодування заподіяної йому шкоди, повинен вчинити ряд активних дій, які б свідчили про його волевиявлення щодо здійснення цього права. Вказані активні дії потерпілого закон пов`язує, зокрема, із поданням заяви про страхове відшкодування впродовж визначеного законом строку (підпункт 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV), зі сприянням у визначенні характеру та розміру збитків (пункт 33.1.1 статті 33.1 Закону № 1961-IV). З огляду на те, що пропуск річного строку звернення із заявою до страховика (страхової компанії) не зазначений у законодавстві (стаття 12 ЦК України) як підстава для припинення матеріального права, цей строк не може бути розцінений як преклюзивний і такий, що припиняє існуюче право на отримання відшкодування шкоди в розмірі регламентних виплат взагалі. Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми.
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961 IV). 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 465/4287/15 зроблено висновок, що зазначений у підпункті 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961-IV річний строк є преклюзивним і поновленню не підлягає. У Законі № 1961-IV не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком. Поняття «преклюзивні строки» здійснення регулятивного суб`єктивного права (строк подання заяви про страхове відшкодування до страховика) не є тотожним поняттю «позовна давність» (строк захисту порушеного права особи). Разом з тим, ані Закон № 1961-IV, ані ЦК України, ані будь-який інший закон не передбачає у цьому випадку припинення взагалі права потерпілої особи на отримання відшкодування або на задоволення позову як, наприклад, передбачено ЦК України при пропуску позовної давності. Сплив строку, протягом якого потерпіла особа може реалізувати своє регулятивне суб`єктивне право (у цьому випадку протягом одного року) за рахунок страховика (страхової компанії), призводить до неможливості отримання страхового відшкодування від особи, що застрахувала відповідальність винної в ДТП особи у позасудовому порядку. Однак, законодавством не передбачено у цьому випадку припинення взагалі права на відшкодування шкоди, ані у повному обсязі, ані в обсязі страхового відшкодування. Тоді як згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявила сторона у спорі, є підставою для відмови в позові. Таким чином, припинення цивільного права має бути передбачено законом, на відміну від чого припинення права на отримання відшкодування від певної особи не позбавляє особу цивільного права, а лише позбавляє її можливості отримати відшкодування від цієї особи. У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого річного строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії), винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.11.2025 у справі № 907/1051/24.
Судом встановлено, що позивач звернувся до МТСБУ з вимогою (заявою) про виплату страхового відшкодування лише 01.07.2025, тобто поза межами річного строку подання заяви до страховика про страхове відшкодування.
При цьому, позивач зазначив, що він із першого дня (16.11.2023) після виявлення факту спричинення збитків вживав розумних і необхідних заходів щодо встановлення наявності у можливого винуватця ДТП полісу ОСЦПВ. Лише під час судового засідання 25.06.2025 у справі № 335/1657/25 йому стало достовірно відомо про те, що відшкодування збитків повинно здійснюватися МТСБУ. 
У пункті 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV регламентовано, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі;
г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.
З метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників. Оператором єдиної централізованої бази даних є МТСБУ. Користування інформаційними ресурсами єдиної централізованої бази даних є вільним і загальнодоступним, за винятком інформації, яка відповідно до законодавства є інформацією обмеженого доступу (п.п. 55.1, 55.2 Закону № 1961-IV).
Отже, позивач, не володіючи інформацією щодо того, що винуватець ДТП ОСОБА_3 є особою, на яку поширюється дія пункту 13.1 статті 13 Закону № 1961-IV, міг після того, як йому стало про настання ДТП (16.11.2023) безпосередньо скористатися даними єдиної централізованої бази даних, оператором якої є МТСБУ, та встановити, що на час скоєння ДТП у ОСОБА_2. був відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та, відповідно, мав право звернутися до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування чи безпосередньо до суду у встановлений законодавством річний строк.
Таких дій позивачем зроблено не було. Навпаки, як слідує з ухвал суду у справі № 335/1657/25, КП "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО" було 21.02.2025 подано позов до ОСОБА_2., який ухвалою суду від 06.10.2025, за заявою представника Комунального підприємства "ЗАПОРІЗЬКЕ МІСЬКЕ ІНВЕСТИЦІЙНЕ АГЕНТСТВО", було залишено без розгляду.
Таким чином, за встановлених судом обставин, позивачем не надано суду доказів на підтвердження поважності причин пропуску звернення до відповідача з заявою про настання страхової події та виплату страхового відшкодування у межах законодавчо визначеного річного строку, що є підставою для відмови у позові.
Суд зазначає, що помилковість дій позивача та його бездіяльність не може трактуватися судом на його користь. 
З урахуванням наведеного вище, МТСБУ було прийнято законне рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) на підставі п. 37.1.4 ст. 37 Закону № 1961-IV. 
З огляду на підстави, за яких суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, суд не досліджує правильність здійснення позивачем розрахунку суми 82668,95 грн., що заявлена ним до стягнення.
7. Судові витрати
Згідно п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача. 
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 
У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Судові витрати покласти на позивача. 

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 07 січня 2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко