ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

09 лютого 2026 року	Справа №160/30732/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицька І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ» про стягнення податкового боргу, – 

ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Дніпропетровській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ», в якому просить суд:
- стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ» (ЄДРПОУ 34811161) до бюджету у розмірі 441 818,86 грн, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача наявний податковий борг на загальну суму 441 818,86 грн. Позивач вживав заходи щодо погашення податкової заборгованості, визначені Податковим кодексом України (далі – ПК України), в тому числі надсилалась податкова вимога. Проте, відповідачем податковий борг у добровільному порядку сплачено не було. З цих підстав позивач просить стягнути з відповідача податковий борг та задовольнити позовну заяву.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування.
До суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування своєї правової позиції зазначив, що за змістом податкового повідомлення-рішення, відповідно да акта перевірки №45504/04-36-04-12/34811161 від 06.12.2023 встановлено порушення правил сплати, перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за лютий 2022 року, березень 2022 року. Відповідач із висновками акта перевірки не погоджується, оскільки про проведення камеральної перевірки його повідомлено не було, примірник акта перевірки не надсилався, період, за який нараховано штраф – період початку повномасштабного вторгнення, в який штрафні санкції не нараховувались згідно постанови Кабінету Міністрів України. Наголошує на тому, що порушення перерахування узгодженої суми ПДВ спричинено порушенням умов оплати виконаних робіт його контрагентом ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД». Щодо порушень граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених актом перевірки №43594/04-12-36/34811161 від 23.11.2023, відповідачем наведено аналогічні твердження. Зазначає, що з початком повномасштабного вторгнення не має можливості здійснювати господарську діяльність через відсутність обсягів робіт, наявність заборгованості за виконаними роботами, дефіцит робочих. Наголошує на тому, що є благонадійним платником податків. З огляду на викладене, вважає позовні вимоги необґрунтованими, а позовну заяву такою, що задоволенню не підлягає. 
До суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній підтримав позовні вимоги та зазначив, що камеральна перевірка проводиться без направлення платнику податків повідомлення про її проведення. Щодо нарахування штрафів у період воєнного стану зазначає, що згідно ПК України звільнення від відповідальності (штрафних санкцій та пені) у період воєнного стану поширюється на платників, які не мають можливості своєчасно виконувати свої податкові обов`язки. Однак, такий платник зобов`язаний виконати свої обов`язки (сплатити податки, зареєструвати накладні) протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану, або протягом певних строків після відновлення можливості. Якщо обов`язок не був виконаний після закінчення пільгових періодів, або якщо звітні періоди (лютий-березень 2022 року) були задекларовані платником після відновлення можливості, але обов`язок не був виконаний, контролюючий орган має законні підстави для застосування штрафних санкцій. Нарахування штрафу за неподання податкової звітності та несплату податків, а також за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних (ПН/РК) відбулося вже у 2023-2024 роках, тобто після того, як платники мали достатньо часу для відновлення своєї податкової дисципліни або декларування неможливості виконання обов`язків. Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 15.06.2023 у справі №160/13436/22, згідно якої у межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням-рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування пені. Правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом також у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу з нарахування пені, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов. У спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) визначеного грошового зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше. Щодо причини боргу (несплата генеральним підрядником) порушення сплати ПДВ та реєстрації ПН/РК обумовлені непроведенням розрахунків за виконані роботи генеральним підрядником ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» ще до початку повномасштабного вторгнення, що підтверджено додатковими угодами. Згідно з ПК України, зобов`язання зі сплати ПДВ виникає за правилом першої події. Для робіт/послуг такою подією є або зарахування коштів від покупця/замовника, або відвантаження (виконання) робіт/послуг. Оскільки роботи були виконані (інакше не було б претензій щодо несплати за них) та задекларовані, податкові зобов`язання виникли незалежно від фактичного отримання коштів від ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД». Проблеми у відносинах між ТОВ «ПРОФРЕММОНТАЖ» і його контрагентом ТОВ «ПРОМСПЕЦБУД» є господарським ризиком відповідача і не можуть бути підставою для звільнення від обов`язку сплати податків до бюджету та реєстрації податкових накладних. Податковий борг є наслідком невиконання зобов`язань перед державою, а не результатом заборгованості третіх осіб перед відповідачем. Наголошує на тому, що наявність податкового боргу та двох актів перевірок, та податкових повідомлень-рішень спростовують твердження про благонадійність платника податку – відповідача. З огляду на викладене, просить позовні вимоги задовольнити. 
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ» перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
З матеріалів справи вбачається, що в інтегрованих картках платника податків за відповідачем обліковується податковий борг у сумі 441 818,86 грн, а саме: 
- заборгованість з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), яка виникла в результаті несплати платником податків у встановлений термін сум грошових зобов`язань у розмірі 13260,00 грн, згідно: 
- податкового повідомлення-рішення №0403370412 від 26.12.2023 на суму 351789,46 грн (штрафні санкції);
- податкового повідомлення-рішення №0046330412 від 31.01.2024 на суму 90029,40 грн.
Інформація щодо оскарження вищенаведених податкових повідомлень-рішень у матеріалах справи відсутня.
В матеріалах справи містяться відомості, що у зв`язку з несплатою грошових зобов`язань, контролюючим органом було сформовано податкову вимогу форми «Ю» від 23.01.2025 №003159-1310-0436 про наявність податкового боргу на суму 90029,40 грн та направлено її на адресу відповідача, що підтверджується матеріалами справи.
Доказів добровільного погашення відповідачем податкового боргу у сумі 441 818,86 грн матеріали справи не містять.
Оскільки відповідачем не сплачено у добровільному порядку податковий борг у сумі 441 818,86 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить із наступного.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відповідно до пп. 14.1.137 п. 14.1 ст. 14 ПК України, органом стягнення є державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим кодексом та іншими законами України.
За приписами пп. 41.1.1 п. 41.1. ст. 41 ПК України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику, чи його територіальні органи.
Пунктом 41.4. ст. 41 ПК України встановлено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені пп. 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
За пунктами 95.1-95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності – шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
За вимогами пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до п. п. 36.1-36.3 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Пунктом 16.1 ст. 16 ПК України зобов`язано платника податків подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Підпунктом 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності
Підпунктом 14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України визначено, що сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання є податковим боргом.
Відповідно до п. 58.1. ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки; завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу; наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.
За п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Документи вважаються належним чином вручені, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом-повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п. 42.2 ст. 42 ПК України).
Відповідно до п. 59.5. ст. 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Тобто податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.
На виконання вищевказаних положень ПК України позивач у встановленому порядку надіслав на адресу відповідача податкову вимогу.
Слід зазначити, що відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу.
У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Згідно п. 42.4 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків, зокрема податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги у спосіб, визначений статтями 42, 58 ПК України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції (у разі застосування пунктів 42.4, 58.3) від органів ДПС України.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі № 600/5156/21-а.
Жодна норма податкового законодавства не зобов`язує податковий орган здійснювати заходи для з`ясування причин невручення податкової вимоги, чи для вжиття додаткових заходів (як-то електронні засоби зв`язку, кур`єрська доставка і т.д.) щодо вручення податкової вимоги.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 27.11.2023 у справі №640/24273/19.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що податковим органом надіслано податкову вимогу в порядку встановленому законом, платник податків має спростовувати ці доводи.
Відповідачем не спростовано доводи податкового органу, стосовно надіслання податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень в порядку, встановленому законом.
Суд зауважує, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 31.01.2024 у справі №140/12235/21.
Згідно правозастосування, здійснено Касаційним адміністративним судом у постанові від 20.10.2020 у справі №140/30/20, викладені вище правові висновки стосуються і юридичних осіб.
Матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу, формування щодо такого податкового боргу контролюючим органом податкової вимоги, а також безперервність існування такого боргу у позивача з моменту формування податкової вимоги до звернення позивача до суду, при цьому докази оскарження та скасування такої податкової вимоги чи податкових повідомлень-рішень в матеріалах справи відсутні.
Виходячи із зазначеного суд констатує, що направлення податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги на відому контролюючому органу адресу відповідача станом на дату направлення таких документів є належним виконанням обов`язків контролюючого органу, в зв`язку з чим ці документи вважаються направленими належним чином.
Враховуючи викладене, беручи до уваги відсутність доказів оскарження податкових-повідомлень рішень та податкової вимоги, самостійного погашення відповідачем податкового боргу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтвердженими відповідними доказами.
Суд звертає увагу на те, що питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань не охоплюється предметом цього позову, оскільки податкові повідомлення-рішення суб`єкта владних повноважень, згідно з якими відповідні зобов`язання визначено, а також вимога про сплату боргу, не є предметом дослідження у цій справі, а отже, суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду даної справи здійснювати їх правовий аналіз.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 22.06.2023 №380/783/21.
Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Повно і всебічно дослідивши матеріали справи, враховуючи відсутність доказів на погашення існуючої заборгованості, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме, податковий борг у сумі 441 818,86 грн підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ» до бюджету, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Відповідно до ч. 2 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з тим, що таких витрат не було, питання про стягнення судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, – 

УХВАЛИВ:
Позовну заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ» про стягнення податкового боргу – задовольнити.
Стягнути податковий борг з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФРЕММОНТАЖ» (код ЄДРПОУ 34811161) до бюджету у розмірі 441 818 (чотириста сорок одна тисяча вісімсот вісімнадцять) гривень 86 копійок, шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька