КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 січня 2026 року м. Київ № 320/34786/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панової Г.В., розглянув у порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення понесених витрат на оплату правничої допомоги в адміністративній справі 
за позовом ОСОБА_1 
до Рахункової палати України
про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Рахункової палати України, в якому просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Рахункової палати від 13.04.2023 № 111-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_2 ».
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 адміністративний позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано наказ Рахункової палати від 13.04.2023 № 111-к «Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_3 ».
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Рахункової палати України на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп).
На адресу суду від представника позивача, адвоката Лисака Максима Юрійовича, надійшла заява про розподіл судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та ухвалення додатково рішення у справі, відповідно до змісту якої просить суд ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути витрати на професійну правничу допомогу з відповідача на користь позивача у розмірі 15 000,00 грн.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати в адміністративній справі № 320/34786/23 на 06.06.2024.
У судове засідання, призначене на 06.06.2024 учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та своєчасно.
На адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження. Також відповідачем подано до суду заперечення на заяву про стягнення з Рахункової палати понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до відомостей зазначених заперечень відповідач просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення з Рахункової палати понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.
Як вказує відповідач, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому Адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір даних витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.
Також, на думку відповідача, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 06.06.2024 суд ухвалив на підставі ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України подальший розгляд заяви здійснювати у порядку письмового провадження.
Вирішуючи питання про стягнення відповідних судових витрат на правничу допомогу суд виходить з такого.
Частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України обумовлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 143 якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з положенням частини першої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до положень частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно з частиною сьомою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу наведених положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний з позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.09.2018 у справі № 810/4749/15.
При цьому, з імперативних положень частини шостої статті 134 КАС України вбачається, що зменшити розмір витрат на правничу допомогу через їх неспівмірність суд може виключно у разі наявності відповідного клопотання іншої сторони про це. Отже, за відсутності такого клопотання суд не може надавати оцінку співмірності витрат на правничу допомогу за власною ініціативою, а лише перевіряє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI (далі - Закон №5076) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 Закону № 5076).
Статтею 19 Закону № 5076 визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до статті 30 Закону № 5076 гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. 
Судом встановлено, що до заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача додано копію акту виконаних робіт від 09.07.2023, копію додаткової угоди № 1 від 09.07.2023, копію акту виконаних робіт від 14.05.2024; копію додаткової угоди № 1 від 23.01.2024; копію звіту з виконаної роботи від 15.05.2024 та копію звіту з виконаної роботи від 09.07.2023.
Пунктом 1 Додткової угоди № 1 зазначено, що в порядку пункту 3.1 Договору про надання правової допомоги від 09.09.2022 сторони погодили, що адвокат надає клієнту послуги з юридичного супроводу адміністративної справи у суді першої інстанції за позовом ОСОБА_1 до Рахункової Палати про визнання протиправним та скасуванню наказу, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар (винагороду).
Приписами розділу 3 угоди обумовлено, що розмір гонорару, порядок та строки його внесення клієнтом, встановлюються за домовленістю сторін.
Розмір, термін сплати, порядок обчислення та внесення гонорару, що підлягає сплаті клієнтом адвокату за надання інших видів правової допомоги, визначаються окремо у Додатках до цієї угоди.
26.12.2022 сторонами було підписано Додаток №1, за умовами якого сторони погодили, що адвокат бере на себе зобов`язання від імені та в інтересах клієнта здійснити необхідні та доречні дії щодо представлення інтересів клієнта у межах судової справи про скасування Рішення № 92624 від 18.08.2022р. про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку ТОВ «АПГ» в Київському окружному адміністративному суді.
Відповідно до акту виконаних робіт від 09.09.2022 клієнт прийняв надані адвокатом юридичні послуги на суму 10 000 грн.
Відповідно до акту виконаних робіт від 29.01.2024 клієнт прийняв надані адвокатом юридичні послуги на суму 5 000 грн.
Загальна сума по оплаті правової допомоги (наданих послуг) складає 15 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копійок.
Перелік виконаної правової допомоги (наданих послуг), що була надана адвокатом, а також витрачений час для її надання та розрахунок гонорару зазначені у звіті, який є додатком №1 до даного акта.
Як вбачається зі звіту про виконану роботу та розрахунок гонорару відповідно до витраченого часу на надання правової допомоги по справі № 320/34786/23 за позовною заявою ОСОБА_1 з позовом до Рахункової палати України про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду Додаткову угоду від 09.07.2023 № 1 до договору про надання правової допомоги від 09.09.2022 б/н, Акт виконаних робіт від 09.07.2023 б/н, Звіт з виконаної роботи від 09.07.2023 б/н.
Представником відповідача заявлялось клопотання про відмову у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Проте, всупереч вимог ч. 7 ст. 134 КАС докази неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги вказане клопотання не містить. 
Суд також не бере до уваги, посилання відповідача, що виокремлення адвокатом «ознайомлення з матеріалами справи» як самостійного виду адвокатської послуги, є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката з «підготовка позовної заяви». 
Позивачем доведено належними доказами факт понесених витрат на правничу допомогу.
На думку суду, заявлений розмір витрат не суперечить складності справи. Отже, суд дійшов висновку про покладення на відповідача обов`язку компенсувати позивачу витрати на правничу допомогу.
Витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись статтями 132, 134, 143, 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу задовольнити.
2. Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Рахункової Палати України (ідентифікаційний код 00013540; місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Михайла Коцюбинського, 7) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп. 

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Панова Г. В.