Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2026  	Справа №607/23578/25 Провадження №2-а/607/63/2026	
  	м. Тернопіль 	 	

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області 
в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Жук Д.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Майстеренка Артура Володимировича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Войнарського А.Й.,

встановив:

06.11.2025 шляхом поштового відправлення позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів: інспектора Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Майстеренка Артура Володимировича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якому просить: поновити строк на оскарження постанови серія ЕГА №1898112 від 18.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн; визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕГА №1898112 від 18.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу 850 грн., а провадження у справі закрити; стягнути з відповідачів судові витрати.
11.11.2025 вказана позовна заява зареєстрована через канцелярію суду.
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: 31.10.2025 в поштовому відділенні поштового зв`язку №7 АТ «Укрпошта» вона отримала лист №147459-2025 від 20.10.2025 з постановою серії ЕГА №1898112 від 18.10.2025 про притягнення її до адміністративної відповідальності і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн, що підтверджується копією поштового конверту та роздруківкою із поштового трекера з офіційного сайту Укрпошти. Відтак у позивача є необхідність у поновленні строку на оскарження, який пропущений із незалежних від неї причин.
Зазначає, що в даному випадку у неї не було жодного наміру чи умислу якимось чином порушувати громадський порядок чи нормальну роботу поліції, а навпаки вона зверталася до поліції щодо виконання ними своїх прямих обов`язків по захисту громадян від злочинних посягань інших осіб. Нею працівникам поліції було повідомлено, що 13.10.2025, перебуваючи на території свого приватного домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , в господарській будівлі вона виявила, що січкарня для різання рослинної продукції, чорного кольору, яка раніше там знаходилась, на теперішній час замінена на зовсім іншу січкарню для різання рослинної продукції. Відмінності полягають в тому, що: 1) її січкарня для різання рослинної продукції була чорного кольору, нинішня (замінена) січкарня блакитного кольору; 2) місцезнаходження ручки на січкарні на нинішній зовсім в іншому місці та вона менша за розміром; 3) лезо для різання рослинної продукції в її січкарні було з нержавіючого металу без ознак іржі, на нинішній січкарні лезо має ознаки корозії та сліди іржі. Таким чином, здійснено таємне викрадення її майна – січкарні для різання рослинної продукції, чорного кольору. Вищевказана січкарня для різання рослинної продукції до моменту крадіжки перебувала на території її домогосподарства в господарській будівлі та доступ до неї був обмежений. Також нею була підготовлена письмова заява за вищевказаним фактом, проте поліцейські її пояснення ігнорували, письмову заяву не прийняли для реєстрації та повідомили їй, що нею здійснено завідомо неправдивий виклик спеціальних служб. З метою доказу заміни січкарні для різання рослинної продукції на іншу, вона працівникам поліції надавала відповідні фотографії, проте останні їх навіть не дивились. Працівниками поліції при складанні матеріалів відносно неї про адміністративне правопорушення не було враховано всього змісту пояснень, не повідомлено про право користуватися юридичною допомогою адвоката.
17.11.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
24.11.2025 шляхом поштового відправлення представником відповідача ГУНП в Тернопільській області – Дзюбатим А.В. подано відзив на позов, який зареєстрований через канцелярію суду 26.11.2025 та отриманий суддею Воробель Н.П. 27.11.2025 після проведення судового засідання. Зі змісту вказаного відзиву вбачається, що із позовом відповідач не погоджується та вважає його безпідставним з таких міркувань: вимога позивача про визнання протиправною постанову суперечить нормам законодавства та є безпідставною. Відповідно до об`єктивних обставин справи: 31.10.2025 позивач здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб – поліції, а саме, зателефонувавши на лінію 102, повідомила про те, що з її господарської будівлі (сараю) викрадено січкарню. Внаслідок опрацювання повідомлення ОСОБА_1 поліцейськими було встановлено, що факт крадіжки, про який повідомила позивачка, не знайшов свого підтвердження. Міркування позивача, висловлене в позові, про те, що нею повідомлялось про заміну січкарні на іншу спростовується матеріалами звукозапису, якими чітко зафіксовано, що позивачем ствердно здійснюється повідомлення саме про крадіжку її господарського обладнання (січкарні). В подальшому після виїзду на місце події працівників слідчо-оперативної групи встановлено, що вказаний факт не знайшов свого підтвердження та необхідність внесення відомостей в ЄРДР відсутня. Сам факт розгляду адміністративної справи відносно позивача зафіксовано відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Позивачу було роз`яснено причини притягнення її до адміністративної відповідальності, її права та норми законодавства. Зазначає, що в тексті позовної заяви ОСОБА_1 міститься значна кількість фактів, які не підтверджені жодними доказами та є голослівними. Також звертає увагу на той факт, що позивачем не надано відповідачу примірника заявленого в додатках до позову CD-R диску з фотографіями викраденого майна. Відтак нею не дотримано вимог ч. 9 ст. 79 КАС України. Вважає, що інформація, зафіксована на диску, не може братися до уваги та повинна бути відхилена. 
Враховуючи викладене, представник відповідача просить: відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність; розгляд справи проводити за відсутності представника ГУНП в Тернопільській області.
У судовому засіданні 12.12.2025 позивач ОСОБА_1 та її представник Войнарський А.Й. позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Представник позивача пояснив, що неправдивого виклику не було, оскільки позивач за вказаною адресою постійно не проживає.
Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області та відповідач інспектор Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Майстеренко А.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 12.12.2025 не з`явилися. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи проводити за його відсутності.
У судовому засіданні 12.12.2025 суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення. 
Однак відповідно до ч. 2 ст. 227 КАС України під час ухвалення рішення виявилася потреба з`ясувати додаткові обставини справи через процесуальну дію, а саме дослідити у судовому засіданні долучений до позовної заяви CD-R диск з фотографіями викраденого майна та долучений до відзиву на позовну заяву відеофайл під назвою «Нагрудна камера», що міститься на DVD-R диску, які не були досліджені під час судового розгляду.
Відтак 17.12.2025 ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області поновлено судовий розгляд справи та призначено судове засідання на 20.01.2026 о 14:00 у приміщенні суду.
У судовому засіданні 20.01.2026 позивач Прийдун Н.І. та її представник своєї позиції щодо позову не змінили.
Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області та відповідач інспектор Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області Майстеренко А.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання 20.01.2026 не з`явилися. У відзиві на позовну заяву представник відповідача просив розгляд справи проводити за його відсутності.
Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суді першої інстанції. 
Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:
- щодо вимоги про поновлення строку на оскарження постанови:
частиною 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.
Відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови).
Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені ст. 289 КУпАП.
Згідно з цією статтею скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Водночас із встановлених судом обставин вбачається, що позивач оскаржувану постанову серії ЕГА №1898112 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2025 в день її прийнята не отримувала, оскільки у графі цієї постанови під назвою «Примірник постанови отримано» стоїть відмітка «Відмовилась». У зв`язку з чим сектором поліцейської діяльності №1 відділення поліції №1 Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області 20.10.2025 направлено за місцем проживання ОСОБА_1 зазначену постанову, що підтверджується копією супровідного листа від 20.10.2025 №147459-2025 та копією конверту АТ «Укрпошта» з трек-номером відправлення. Згідно з трекінгом відправлення АТ «Укрпошта», поштове відправлення вручено одержувачу 31.10.2025, що сторонами не заперечується. 
Відтак у десятиденний строк з дня, коли позивач отримала оскаржувану постанову, а саме 06.11.2025, вона направила на адресу суду поштовою кореспонденцією позовну заяву, яка отримана та зареєстрована судом 11.11.2025.
Таким чином, причини пропуску позивачем встановленого законом процесуального строку є поважними, а тому суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на оскарження постанови серії ЕГА №1898112 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2025.
- щодо позовних вимог по суті:
частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно з вимогами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом установлено, що 18.10.2025 інспектором Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області старшим лейтенантом поліції Майстеренком А.В. винесено постанову серії ЕГА №1898112 по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 18.10.2025 в с. Ценів, вул. Колонія, 60, Тернопільського району, ОСОБА_1 здійснила завідомо неправдивий виклик спеціальних служб, а саме поліції, а саме повідомила про крадіжку січкарні за місцем проживання АДРЕСА_2 , однак даний факт не підтвердився, січкарня знаходилась на своєму місці, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП.
У судовому засіданні досліджено аудіозапис, долучений представником відповідача до відзиву, на якому зафіксовано спілкування позивача, яка зателефонувала на лінію «102», з працівником поліції. Під час телефонної розмови позивач повідомила, що, приїхавши з м. Тернополя, виявила крадіжку січкарні у сараї за адресою: с. Ценів, вул. Колонія, 60, Козівського району Тернопільської області. Зазначила, що така ситуація трапилася вже вдруге, особа, яка вчинила крадіжку, їй невідома, однак вона має підозри щодо сусідів. За словами позивача, подія відбулася 13 жовтня.
Також судом досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції, долучений представником відповідача до відзиву, на якому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 183 КУпАП. Зокрема, ОСОБА_1 повідомила, що її січкарня відсутня та, на її думку, була замінена на іншу. Водночас інспектор пояснив позивачу, що за вказаною адресою виїжджала слідчо-оперативна група, яка під час огляду місця події зафіксувала, що січкарня перебувала на своєму місці, а будь-які сліди крадіжки відсутні. У відповідь ОСОБА_1 повідомила, що працівники поліції лише здійснили фотозйомку, при цьому наголосила, що її січкарня була чорного кольору, тоді як та, що знаходиться у сараї, – синього кольору, та неодноразово повторила, що її січкарню було викрадено. Інспектор також повідомив позивачу, що в матеріалах звернення від 12.04.2025 наявні фотоматеріали січкарні синього кольору, яка є ідентичною тій, що знаходиться у неї, та що відповідні фотографії зберігаються в базі. Після зачитування змісту постанови позивач відмовилася від отримання її примірника.
Однак з цього відеозапису встановлено, що процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення дотримано не було, зокрема позивачу не були роз`яснені її права, у тому числі право на захист, що є порушенням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Доказів протилежного суду не надано.
Крім того, судом досліджено долучений до позовної заяви CD-R диск з фотографіями викраденого майна, проте встановити на підставі наявних фотознімків факт того, що кримінальне правопорушення (крадіжка, про яку повідомляла позивач) вчинялося/не вчинялося, суд у межах розгляду цієї адміністративної справи не може, оскільки це питання вирішується у кримінальному провадженні – після внесення відомостей до ЄРДР або після отримання заявницею відмови про внесення відомостей до ЄРДР за фактом крадіжки та роз`яснення права на оскарження такої відмови слідчому судді.
У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що позивачем не надано відповідачу примірника заявленого в додатках до позову CD-R диску з фотографіями викраденого майна. Відтак нею не дотримано вимог ч. 9 ст. 79 КАС України. 
Однак суд викликав відповідача у судове засідання, призначене на 20.01.2026 о 14:00, для участі у перегляді, зокрема, цього доказу. Водночас відповідач у судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим можливість перегляду вмісту диску ним не була реалізована через його відсутність, а не з причин порушення вимог КАС України.
Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку. Громадський порядок – це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Об`єктивна сторона правопорушення полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи необхідних для суспільства аварійно-рятувальних формувань. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності. Виклик, як правило, робиться по телефону. Однак слід зазначити, що спосіб виклику значення не має.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Відповідно до статті 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
На думку суду, навіть у випадку звернення особи із заявою, що містить певну інформацію, яку відповідний орган є компетентним перевірити та надати за результатами такої перевірки відповідь, відсутність підтвердження цієї інформації під час перевірки сама по собі не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності без з`ясування наявності умислу на подання завідомо неправдивих відомостей, оскільки в такому випадку має місце реалізація особою конституційного права, гарантованого статтею 40 Конституції України.
Відтак позивач, звертаючись на лінію «102», вважала, що ситуація, яка склалася, потребує негайного реагування правоохоронних органів, та діяла добросовісно, керуючись мотивами запобігання можливим негативним наслідкам. Її звернення було зумовлене переконанням у тому, що належне їй майно було викрадено та замінено на інше, що підтверджується змістом її пояснень, зафіксованим як в аудіо-, так і у відеозаписах.
Незважаючи на те, що під час виїзду працівників поліції ознак правопорушення інспектором виявлено не було, зазначена обставина сама по собі не свідчить про наявність у діях позивача умислу на здійснення завідомо неправдивого виклику поліції. Навпаки, з досліджених судом матеріалів убачається, що ОСОБА_1 наполягала на тому, що її січкарню було викрадено та замінено на іншу, що свідчить про її щире переконання у наявності відповідної події.
Отже, суд доходить висновку, що умисел на вчинення завідомо неправдивого виклику у діях ОСОБА_1 був відсутній, а її поведінку слід розцінювати як добросовісне реагування на, як вона вважала, потенційно небезпечну ситуацію.
Водночас суд зауважує, що в оскаржуваній постанові суб`єкта владних повноважень відсутні покликання на належні та допустимі докази, які б у розумінні статті 251 КУпАП свідчили про наявність у позивача вини у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке її притягнуто до відповідальності.
Зокрема, представником відповідача не надано суду протоколу огляду місця події, матеріалів звернення від 12.04.2025, а також фотоматеріалів січкарні, на які, як убачається з відеозапису з нагрудної камери, покликався інспектор, обґрунтовуючи свій висновок про відсутність факту викрадення січкарні та приймаючи рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Крім того, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, склавши протокол про адміністративне правопорушення. 
Як убачається з матеріалів адміністративної справи, протокол про адміністративне правопорушення не складався, що є порушенням ст. 258 КУпАП. 
Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
За змістом постанови від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд зазначає, що з урахуванням положень вказаної вище норми, рішення суб`єкта владних повноважень не потребує окремого визнання його протиправним, оскільки така протиправність підтверджується шляхом скасування оскаржуваної постанови.
За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а тому оскаржувана постанова серії ЕГА №1898112 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2025 підлягає скасуванню, а справа провадженням – закриттю.
- щодо позовних вимог до інспектора Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Майстеренка А.В.:
Враховуючи, що за результатами системного аналізу норм статті 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст. 183 КУпАП, належить до компетенції органів Національної поліції, а працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, пред`явлені до інспектора Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Майстеренка А.В., заявлені як до неналежного відповідача, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Згідно з вимогами ст. 139 КАС України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 605,60 грн підлягає стягненню на його користь з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 121, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови серії ЕГА №1898112 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2025.
Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до інспектора Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Майстеренка Артура Володимировича, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (код ЄДРПОУ: 40108720, вул. Валова, 11, м. Тернопіль) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Постанову серії ЕГА №1898112 по справі про адміністративне правопорушення від 18.10.2025, якою ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень – скасувати, а провадження у справі – закрити.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Майстеренка Артура Володимировича – відмовити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції в Тернопільській області за рахунок бюджетних асигнувань на користьОСОБА_1  605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя	Н. П. Воробель