Справа № 344/21074/25 
Провадження № 23-з/4808/2/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р.В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П. розглянувши заяву захисника адвоката Таранова С.І. про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1  по справі за апеляційною скаргою захисника адвоката Таранова С.І. на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 грудня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 50 копійок. 
На вказану постанову захисник адвокат Таранов С.І. 22.12.2025 року подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Івано-Франківського міського суду від 09.12.2025 року, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючим суддю Кукурудза Б.І.
21.01.2026 року до Івано-Франківського апеляційного суду надійшла заява захисника адвоката Таранова С.І. про відвід судді Кукурудза Б.І..
Вищевказана заява про відвід мотивована тим, що суддя Кукурудз Б.І., на переконання заявника адвоката Таранова С.І., безпідставно та необґрунтовано відмовляє в задоволенні його клопотань, чим порушує принцип змагальності сторін та свободи в наданні суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
З огляду на це, розцінює поведінку судді Кукурдза Б.І. як таку, яка перешкоджає належному та справедливому розгляду даної справи незалежним та безстороннім судом ,як це гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина, та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості особи, яка здійснює правосуддя. 
Дослідивши заяву про відвід, ознайомившись із матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що заява про відвід не підлягає до задоволення.
Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, якою передбачено, що одним із завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, з метою недопущення в учасників процесу будь-яких сумнівів щодо упередженості та необ`єктивності розгляду даної справи суддею.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають порядок заявлення відводу головуючому судді.
Апеляційний суд неодноразово звертав увагу на недосконалість КУпАП, який було введено в дію Постановою Верховної Ради Української РСР №8074-10 від 07.12.1984 року та який не містить правових норм, які регулюють порядок відводу(самовідводу) суддів.
Апеляційний суд неодноразово вказував на необхідність здійснення правосуддя, виходячи з загальних принципів здійснення судочинства, з метою забезпечення справедливої процедури і юридичної визначеності.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності («Фей проти Австрії»,«Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( «Пуллар проти Сполученого Королівства»).
Зі змісту заяви адвоката Таранова С.І. про відвід вбачається, що він зводиться до незгоди із процесуальними рішеннями судді, та припущень заявника щодо його упередженості, однак не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді.
Однак, незгода з прийнятим рішенням, відповідно до чинного КПК України, не може бути підставою для відводу судді, або свідчити про його особисту заінтересованість в результатах провадження, викликати сумнів у його неупередженості. Незгода з процесуальними діями судді не є підставою для відводу.
Отже, наявність обставин, які б давали підстави для сумніву у неупередженості та об`єктивності судді та які б могли бути підставою для її відводу, захисником не доведені.
Так, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, у зв`язку з чим у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (Пуллар проти Сполученого Королівства ). При цьому, стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (Ветштайн проти Швейцарії)
Разом з тим, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (Кастільо Альгар проти Іспанії ).
При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п. 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім ( «Мироненко і Мартиненко проти України»).
Апеляційний суд вважає, що наведені у заяві захисника адвоката Таранова С.І. про відвід судді обставини не є такими, що викликають сумнів в упередженості судді Кукурудза Б.І. та можуть бути правовою підставою для його відводу, свідчать про неможливість судді здійснювати правосуддя по справі, всебічно та повного з`ясувати обставини справи і прийняття законне, обґрунтоване та справедливе рішення.
Апеляційний суд вважає, що доводи викладені у заяві про відвід судді є необґрунтованими, а у задоволенні заяви необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 7, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в :

Заяву захисника адвоката Таранова С.І. про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_1 у справі за апеляційною скаргою захисника адвоката Таранова С.І. на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09.12.2025 року залишити без задоволення.

Суддя Івано-Франківського
 
апеляційного суду Васильєв О.П.