РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року 	м. Рівне	№460/10830/25	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом
 	ОСОБА_1 	
до	ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) 	
 	про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -	

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі - відповідач-2), в якому позивач просить суд: 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації – різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01.03.2018 по жовтень 2021 року включно;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію – різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по жовтень 2021 року включно у розмірі 4420,20 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб. 
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації – різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із листопада 2021 включно по 07.07.2022 включно. 
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію – різницю грошового забезпечення за період із листопада 2021 включно по 07.07.2022 включно у розмірі 4420,20 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.
Позовна заява обґрунтована тим, що позивач проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у спірні періоди в ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ). Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі №140/10951/23, в/ч НОМЕР_1 нараховано та виплачено ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), що підтверджується Довідкою нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно з рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 у справі №140/10951/23. Позивач вважає, що з боку відповідачів порушено його право на отримання індексації – різниці за період із березня 2018 року по 07.07.2022, тому з метою відновлення порушених прав, звернувся до суду із цим позовом та просив позов задовольнити повністю.
Ухвалою суд прийняв вказану позовну заяву до розгляду і відкрив провадження в адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, встановив учасникам справи строки на подання заяв по суті спору.
Від відповідача 2 ІНФОРМАЦІЯ_6 вимоги позивача не визнає та вважає, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою. Відповідач зазначає, що у позові позивач вказує про виплату «фіксованої індексації»/ «індексації-різниці», разом з тим ні Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», ні Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», ні Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25 червня 2018 року № 558, ні Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 не передбачають такий вид індексації як «фіксована індексація»/ «індексації-різниці». Також, у вказаних законах та нормативно-правових актах жодна норма не передбачає, що така «індексація – різниця» грошового забезпечення має нараховуватися та виплачувати систематично. Просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.
Від відповідача 1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що індексація грошового забезпечення позивачу нараховувалася та виплачувалася відповідно до чинного законодавства. Також вказує, що відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач не має права на отримання індексації-різниці за період з березня 2018 року по жовтень 2021 року. На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позову повністю.
З урахуванням вимог частини 4 статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження суд не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Розглянувши наявні у справі матеріали, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх позовні вимоги і заперечення, дослідивши подані сторонами письмові докази, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, що враховані судом при вирішення спору по суті.
Згідно з Витягом з Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 07.07.2022 №467-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 07.07.2022. 
Відповідно до інформації відображеній в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення за 2018-2022 роки, ОСОБА_1 проходив військову службу та перебував на грошовому забезпеченні у спірний період: 
- з січня 2018 року по жовтень 2021 включно - ІНФОРМАЦІЯ_7 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі – відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_8 ); 
- з листопада 2021 року по 07.07.2022 включно - в ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_2 ) (далі – відповідач, НОМЕР_3 прикордонний загін). 
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2023, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2023 у справі №140/10951/23, позов задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 28 лютого2018 року включно. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 липня 2015 року по 30 листопада 2015 року включно. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із встановленням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.
Відповідно до довідки ОСОБА_1 нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року, як місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), згідно з рішення Волинського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 у справі №140/10951/23.
Згідно з Довідки слідує, що в/ч НОМЕР_1 під час здійснення перерахунку та виплатити ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно з урахуванням січня 2008 року як місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця), не проведено нарахування та виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення відповідно до вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 за період із 01.03.2018 по жовтень 2021 року включно, розраховану як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. 
28.05.2025 представник позивача звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_10 в якій просив нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію – різницю у сумі 4 420,20 грн щомісячно, з урахуванням абзацу 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 із березня 2018 року за період проходження військовій служби та перебування на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 за період із 01.03.2018 по жовтень 2021 року включно. 
Листом від 03.06.2025 №09/Б-1193/1232 відповідачем 1 відмовлено у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 індексацію – різницю у сумі у сумі 4 420,20 грн щомісячно за період із 01.03.2018 по жовтень 2021 включно, у зв`язку із відсутністю підстав. 
28.05.2025 представник позивача аналогічного змісту подав заяву до відповідача 2, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію – різницю у сумі 4 420,20 грн щомісячно, з урахуванням абзацу 3, 4, пункту 5 Порядку №1078 за період проходження військовій служби та перебування на грошовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 за період із листопада 2021 року по 07.07.2022 включно. 
Листом від 11.06.2025 №09/А-762/922 відповідач 2 повідомив, що з огляду на інформацію наведену у довідці-розрахунку виплати індексації грошового забезпечення, наданої НОМЕР_4 прикордонним загоном, фіксована сума індексації грошового забезпечення з березня 2018 року відсутня. Враховуючи вищезазначені підстави для виплати фіксованої суми індексації грошового забезпечення за період проходження служби у ІНФОРМАЦІЯ_11 відсутні. 
Відповідно до інформації відображеній в архівних відомостях особистих карток грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2018 – 2022 роки та із Довідки-розрахунку слідує, що у період із березня 2018 року по дату звільнення з військової служби відповідачами нараховувалася та виплачувалася ОСОБА_1 поточна індексацію з урахуванням березня 2018 року, як місяця обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін, виплату якої проводили починаючи із грудня 2018 року. 
Позивач вважає, що з боку відповідачів порушено його право на отримання індексації – різниці за період із березня 2018 року до часу звільнення з військової служби. 
Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся із цим позовом до суду.
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до частини другої статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон України № 2011-XII) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закон України № 2011-XII).
Преамбулою Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 № 1282-XII (далі - Закон України № 1282-XII) встановлено, що вказаний Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
У статті 1 Закону України № 1282-XII визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону України № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону України № 1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України № 1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.Підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України (частини другої статті 5 Закону України № 1282-XII).
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік (частина шоста статті 5 Закону України №1282-XII).
До спірних правовідносин суд також застосовує положення пункту 1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 (далі Порядок №1078), згідно з яким підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 №491-IV «Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення».
У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абзац восьмий пункту 4 Порядку №1078).
Згідно з пунктом 6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Суд при розгляді справи, в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України, враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 19.07.2019 у справі № 240/4911/18.
Надаючи оцінку аргументам позивача про наявність у нього права на отримання так званої індексації-різниці, суд виходить з такого.
Відповідно до абзаців третього п`ятого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання грошового доходу за рахунок інших його складових без підвищення тарифних ставок (посадових окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення грошового доходу. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (посадового окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові грошового доходу, які не мають разового характеру.
Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац шостий пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.
У постанові від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21 Верховний Суд дійшов висновку, що Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.
Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.
У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.
Системний аналіз пункту 1, абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковим для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами третім, четвертим, шостим пункту 5 Порядку № 1078, суд дійшов висновку, що повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними. Своєю чергою, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати такий вид індексації грошового забезпечення.
З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017 № 704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
Системний і цільовий способи тлумачення абзаців третього, четвертого Порядку № 1078 дають суду підстави зробити висновок, що у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу позивача, відповідачу належало вирішити питання, чи має остання право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якій сумі.
Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 30.11.2023 у справі № 420/5384/23.
Суд встановив, що у період з 01.03.2018 відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації (індексацію-різницю).
Суд зазначає, що з огляду на абзац четвертий пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.
Отже, для застосування вищенаведених положень Порядку № 1078 та встановлення наявності/відсутності у позивача права на індексацію-різницю, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у вищевказаних постановах, суд повинен встановити:
- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);
- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).
Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.
В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення другого абзацу п`ятого пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 Порядку № 1078).
Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Як уже було зазначено, у такому випадку відповідно до абзацу четвертого пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А).
Відповідно до особової карти грошового забезпечення позивача з січня 2018 року по грудень 2018 року розмір його грошового забезпечення (грошовий дохід) становив:
у лютому 2018 року – 11034,45 грн;
у березні 2018 року 19498,56 грн.
Отже, підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А) у зв`язку із підвищенням на законодавчому рівні посадових окладів у березні 2018 року військовослужбовцям згідно постанови КМУ № 704 від 30.08.2017 відбулося (грошовий дохід березень більший ніж дохід у лютому 2018 року.)
За таких умов, збільшення грошового доходу позивача в березні 2018 року склало 8464,11 грн (19498,56 грн – 11034,45 грн).
Визначаючи суму можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків), позивач взяв за основу величину приросту індексу споживчих цін 253,3%, правильність чого підтверджується листом Мінсоцполітики від 28.09.2021 № 5211/0/290-21/51.
У березні 2018 року прожитковий мінімум складав 1762,00 грн.
Відповідно до абзацу п`ятого пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 року помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділена на 100%, тобто 1762,00 грн * 253,30% / 100% = 4463,15 грн.
Отже, розмір підвищення доходу (А) 8464,11 грн є більшим від суми можливої індексації в березні 2018 року (Б) = 4463,15 грн. 
Таким чином, розмір підвищення доходу в березні 2018 року є більший за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 відтак немає підстав для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.
Отже, немає бездіяльності відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації-різниці.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.
Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій - відмовити повністю. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 
Повний текст рішення складений 15 січня 2026 року 
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) 
Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_9 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_7 ) 

Суддя       У.М. Нор