номер провадження справи 27/172/25 

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.01.2026 Справа № 908/3300/25
м. Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи,
за позовом: Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_1 )
до відповідача: Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_2 )
про стягнення 37 781 грн 38 коп.

без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернулося до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 37 781 грн 38 коп. основного боргу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2025 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/3300/25 та визначено до розгляду судді ОСОБА_1 .
Оскільки, предметом спору є стягнення з відповідача грошової суми в розмірі 37 781 грн 38 коп., беручи до уваги те, що справа не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 ГПК України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи клопотання позивача про розгляд справи без повідомлення (виклику) сторін, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 03.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3300/25. Присвоєно справі номер провадження 27/172/25. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
Згідно зі ст. 248 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. 
Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. 2 ст. 252 ГПК України).
Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч. 3 ст. 252 ГПК України).
Відповідно до ч.ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторонами заявлено не було. 
Особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.(ч. 7 ст. 6 ГПК України).
Ухвала суду від 03.11.2025 направлена учасникам справи до їх електронних кабінетів та отримана ними 03.11.2025 о 20 год. 40 хв.(позивачу) та о 20 год. 44 хв. (відповідачу), про що свідчать довідки про доставку електронного листа. 
Судом також враховано, що про хід розгляду справи, дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»: //reyestr. court. gov. ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, ухвал господарського суду про надання дозволу органам ІНФОРМАЦІЯ_4 на проведення перевірки суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю та/або вчинення передбачених законодавством про захист економічної конкуренції процесуальних дій у вигляді проведення огляду, накладення арешту, опломбовування (опечатування), вилучення, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 908/2903/25 в Єдиному державному реєстрі судових рішень ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи № 908/3300/25.
Письмового відзиву відповідачем до матеріалів справи не подано.
У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
У зв`язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.
Будь-яких письмових заяв і клопотань на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 07.01.2026.
Розглянувши матеріали справи та фактичні обставини справи, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути – визнання права.
З огляду на статтю 509 Цивільного кодексу України, далі ЦК України, вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.
У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 1 ЦК України договір – є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.
Договір – це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. До зобов`язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов`язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який право чин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов`язань.
01.01.2016 Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 », далі Споживач, приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, текст якого затверджений Постановою НКРЕКП №2498 від 30.09.2015 та є загальнодоступним, шляхом підписання заяви-приєднання № 0942005Е3ЕАР016, відповідно до якої до системи газопостачання підключено газоспоживче обладнання Відповідача. 
Таким чином між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (станом на час виникнення спірних відносин Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), далі оператор ГРМ, та Акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_2 » як не побутовим споживачем, укладено Договір № 0942005Е3ЕАР016 розподілу природного газу, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання від 01.01.2016 за № 0942005Е3ЕАР016 до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 30.09.2015 № 2498.
Типовий договір розподілу природного газу регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.
За умовами типового договору розподілу природного газу:
- Оператор ІНФОРМАЦІЯ_7 зобов`язується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором (п. 2.1);
- обов`язковою умовою надання Споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у Споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ (п. 2.2.);
- споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу Споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома Споживача - його постачальником (п.3.1);
- облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається Споживачем на межі балансової належності об`єкта Споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 5.1.);
- визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по Споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та Споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим Договором (п. 5.2.);
- порядок визначення об`єму розподіленого Споживачу і спожитого ним природного газу та надання звітності щодо спожитих об`ємів газу за розрахунковий період визначається відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та з урахуванням вимог цього Договору (п. 5.4.);
- Постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019 внесено зміни до Кодексу ГРМ (та до договору відповідно), згідно яких з 01.01.2020 запроваджено новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік;
- оплата вартості послуги Оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1);
- тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення. До встановлення тарифів на послуги розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу газорозподільних систем, оплата послуг здійснюється за тарифами, встановленими Регулятором для Оператора ГРМ, за фізичний обсяг розподілу природного газу. (п. 6.2);
- величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) Споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Споживач, що не є побутовим, оплачує замовлену потужність виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (п. 6.3);
- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць (п. 6.4); 
Відповідно до п. 6.5 Договору, у випадку якщо Споживач, що не є побутовим, в установленому Кодексом ГРМ порядку самостійно здійснив замовлення величини річної потужності по всіх його об`єктах (об`єкту) в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік та фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний з моменту перевищення фактичного обсягу над заявленим здійснювати оплату вартості перевищення річної замовленої потужності, велична якої визначається за наступною формулою: не вказано 
За підсумками місяця, за умови перевищення фактичного обсягу використання потужності над обсягом замовленої Споживачем річної потужності, Оператор ГРМ до 12 числа місяця, наступного за місяцем надання послуг розподілу, здійснює нарахування вартості перевищення та разом із рахунком про сплату вартості перевищення (або в рахунку) надає Споживачеві, що не є побутовим, звіт про фактичне використання потужності та розрахунок вартості перевищення річної замовленої потужності.
Споживач, що не є побутовим, зобов`язаний здійснити оплату величини вартості перевищення річної замовленої потужності протягом 10 робочих днів з дня надання Оператором ГРМ рахунку на оплату.
Розбіжності щодо вартості перевищення річної замовленої потужності підлягають урегулюванню відповідно до умов цього Договору або в суді. До прийняття рішення суду вартість перевищення річної замовленої потужності, яку Споживач зобов`язаний сплатити у строк, визначений у цьому пункті, визначається за даними Оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Згідно із п. 6.6 Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ІНФОРМАЦІЯ_7 за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Умовами п. 8.2 Договору у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Нарахування пені здійснюється починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку здійснення оплати за цим Договором.
Розмір плати за замовлену потужність розраховується індивідуально для кожного споживача. За основу розрахунку береться обсяг споживання газу за минулий газовий рік в період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єм використаного природного газу поділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений ІНФОРМАЦІЯ_8 для оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 на послуги з розподілу природного газу.
Газовий рік - це проміжок часу з 1 жовтня по 30 вересня. Щомісячний платіж за доставку газу розраховується наступним чином: сума кубів газу, спожитого за газовий рік, множиться на тариф на доставку. Результат ділиться на 12 рівних платежів, які сплачуються щомісячно впродовж року.
Відповідно до аб. 7 п. 2 гл. 6 р. VI Кодексу ГРС споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ІНФОРМАЦІЯ_7 уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півтора кратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно до договору розподілу природного газу.
Також Акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » надані суду підписані обома сторонами Акти надання послуг: № ЗПЯ82012890 від 31.10.2022 в обсязі 11 154,42 куб.м.; № ЗПЯ82013162 від 30.11.2022 в обсязі 11 154,42 куб.м.; № ЗПЯ82014689 від 31.12.2022 в обсязі 11 154,42 куб.м.; № ЗПЯ83000710 від 31.01.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83001126 від 28.02.2023 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗПЯ83002163 від 31.03.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83003720 від 30.04.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83004743 від 31.05.2023 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗПЯ83005144 від 30.06.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83005855 від 31.07.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83007514 від 31.08.2023 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗПЯ83007842 від 30.09.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83009282 від 31.10.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ83010289 від 30.11.2023 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗПЯ83001126 від 31.12.2023 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ84000485 від 31.01.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ84001616 від 29.02.2024 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗПЯ84002001 від 31.03.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ84003005 від 30.04.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗПЯ84003904 від 31.05.2024 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗІЗЖ0005853 від 30.06.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗІЗЖ0005853 від 31.07.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗІЗЖ0007713 від 31.08.2024 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗІЗЖ0008646 від 30.09.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗІЗЖ0009627 від 31.10.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗІЗЖ0010538 від 30.11.2024 в обсязі 26,16 куб.м.; № ЗІЗЖ0011456 від 31.12.2024 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗІЗЖ0000172 від 31.01.2025 в обсязі 26,17 куб.м.; № ЗІЗЖ0001080 від 28.02.2025 в обсязі 26,17 куб.м. На кожному з них міститься підпис керівника відповідача скріплений печаткою товариства. 
Надані позивачем Акти надання послуг № ЗІЗЖ0001982 від 31.03.2025 в обсязі 26,17 куб.м., № ЗІЗЖ0002894 від 30.04.2025 в обсязі 26,17 куб.м., № ЗІЗЖ0003798 від 31.05.2025 в обсязі 26,17 куб.м. не містять підписів представника відповідача, проте вони були направлені на адресу відповідача поштовим відправленням з повідомленням про вручення, що підтверджується накладними № 6903500160057 від 14.04.2025, № 6903500164966 від 09.05.2025, № 6903500171571 від 11.06.2025, описами вкладень та фіскальних чеків про оплату.
Крім цього позивачем надано суду рахунки на оплату відповідачем за розподіл природного газу (потужність): № 62008162 від 01.09.2022 за жовтень на суму 12 314,48 грн. з ПДВ; № 62009202 від 03.10.2022 за листопад на суму 12 314,48 грн. з ПДВ; № 62010019 від 01.11.2022 за січень на суму 12 314,48 грн. з ПДВ; № 62010967 від 01.12.2022 за січень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63000092 від 02.01.2023 за лютий на суму 28,88 грн. з ПДВ; № 63000763 від 01.02.2023 за березень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63001510 від 01.03.2023 за квітень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63002366 від 03.04.2023 за травень на суму 28,88 грн. з ПДВ; № 63003332 від 01.05.2023 за лютий на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63004113 від 01.06.2023 за липень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63005127 від 03.07.2023 за серпень на суму 28,88 грн. з ПДВ; № 63005875 від 01.08.2023 за вересень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63006532 від 01.09.2023 за жовтень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63007343 від 02.10.2023 за листопад на суму 28,88 грн. з ПДВ, № 63008302 від 01.11.2023 за грудень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 63009088 від 01.12.2023 за січень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 64000086 від 01.01.2024 за лютий на суму 28,88 грн. з ПДВ; № 64000647 від 01.02.2024 за березень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 64001361 від 01.03.2024 за квітень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № 64002145 від 01.04.2024 за травень на суму 28,88 грн. з ПДВ; № 64003064 від 01.05.2024 за червень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0000249 від 03.06.2024 за липень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0001361 від 01.07.2024 за серпень на суму 28,88 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0001536 від 01.08.2024 за вересень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0000249 від 03.06.2024 за липень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0003625 від 02.09.2024 за жовтень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0005405 від 01.10.2024 за листопад на суму 28,88 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0007175 від 01.11.2024 за грудень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0009511 від 10.12.2024 за січень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0000114 від 02.01.2025 за лютий на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0000877 від 03.02.2025 за березень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0001938 від 03.03.2024 за квітень на суму 28,90 грн. з ПДВ; № ЗІЗЖ0003247 від 01.04.2025 за травень на суму 28,90 грн. з ПДВ;
- докази направлення вказаних вище рахунків на адресу відповідача.
- акти приймання-передачі природного газу № ЗП00062064 від 30.09.2023 та № ЗП00069603 від 30.09.2024, які не містять даних про обсяг споживання.
Наданий позивачем Акт № ЗП00069603 від 30.09.2024 не містить даних про обсяг споживання та підпису представника відповідача, проте він був направлений на адресу відповідача поштовим відправленням з повідомленням про вручення, що підтверджується накладною № 6903531642122 від 06.10.2023, описом вкладеного та фіскальним чеком про оплату. 
У матеріалах справи міститься лист Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » № 021/00-0210 від 12.10.2022 на ім`я директора комерційна ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », у якому останній повідомляє, що в зв`язку з припиненням споживання з 01.04.2022 та відсутністю плану споживання природного газу АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на 2023 рік, просить скорегувати обсяг споживання природного газу для АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » на 2023 рік до рівня 314 м. куб на рік.
Також, позивачем надані величини замовленої потужності на 2023 рік (м.3) по АТ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » до рівня 314 м. куб. на рік. Величина замовленої потужності у розмірі 314 м. куб. на рік встановлена на 2024 та 2025 роки.
З матеріалів справи вбачається, що Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сплату суми місячної вартості величини річної замовленої потужності за період з жовтня 2022 року по травень 2025 року в розмірі 37 781 грн 38 коп. не здійснило, доказів зворотнього суду не надав. 
Приймаючи рішення у цій справі суд враховує, що спірні правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 № 329-VIII, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕП №2494 від 30.09.2015, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_10 за №1379/27824 06.11.2015, постановою НКРЕП №2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», постановою НКРЕП №2080 від 07.10.2019 про внесення змін до Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою ІНФОРМАЦІЯ_8 №2494 від 30.09.2015 та Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою ІНФОРМАЦІЯ_8 №2498 від 30.09.2015, Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу, затвердженої постановою НКРЕКП № 236 від 25.02.2016 із змінами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.
Пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).
Згідно умов пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) – суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.
Умовами п. 35 ч. 1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.
Як встановлено ч.1 ст.37 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
Так, Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 » є Оператором газорозподільних мереж, який здійснює господарську діяльність з розподілу природного газу відповідно до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 16.02.2017 № 201.
Згідно п.4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем споживач природного газу (споживач) - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.
Таким чином, у спірних правовідносинах Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 » має статус споживача.
Умовами п. 1 розділу 3 глави VI Кодексу газорозподільних систем споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Як передбачено ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.
Згідно із п.3 глави 3 розділ VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.
Типовий договір розподілу природного газу затверджено Постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». Типовий договір розподілу природного газу (далі – типовий договір) є публічним (стаття 633 ЦК України) та договором приєднання (стаття 634 ЦК України). Умови Типового договору є однаковими для всіх споживачів України.
Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк.
Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. 
Згідно з п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.
Абзацом 3 пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи.
Згідно з пунктом 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.
Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРС для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 30.09.2015 №2498 (далі - типовий договір розподілу природного газу) в порядку, визначеному цим розділом.
Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.
Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.
Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.
Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.
Згідно з пунктом 8 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадку розірвання цього договору. У разі розірвання договору розподілу природного газу Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.
Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.
Постановою НКРЕКП №2080 встановлено, що з 01.01.2020 запроваджується новий порядок розрахунків за послугу з розподілу природного газу, зокрема, змінено принцип визначення величини потужності для споживачів природного газу та здійснено перехід від приєднаної потужності до замовленої, яка розраховується відповідно до вимог Кодексу ГРМ виходячи із об`ємів споживання об`єктів споживачів за попередній рік.
Розділом 6-м Типового договору розподілу природного газу врегульовано порядок розрахунків та визначено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. При цьому, величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРС.
Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць.
Відповідно до п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу газорозподільних систем річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.
Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу об`єктом (об`єктами) споживача за попередній газовий рік, величину планованої місячної плати за послуги розподілу із зазначенням її складових (визначається Оператором ГРМ відповідно до абзацу першого цього пункту). Така інформація може бути надана споживачеві шляхом розміщення її в особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими), платіжних документах, тощо.
Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах у газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність, величина перевищення має бути сплачена споживачем за двократною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.
Оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт споживача підключено до газорозподільної системи, підтримує належний тиск у системі з урахування замовленої потужності приєднаних об`єктів споживача. Дані послуги є монопольними роботами Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Визначення газового року наведене в п.4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем - і ним є період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.
З урахуванням вищезазначених вимог Кодексу ГРС та типового договору, позивачем було здійснено розрахунок величини річної замовленої потужності сумарно по об`єкту на розрахунковий газовий 2022 – 2025 роки у обсязі з розрахунком розміру місячної вартості у сумі.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що послуга з розподілу не складається лише з фактичного переміщення природного газу розподільчою системою трубопроводів. До послуги з розподілу також входить цілодобове надання фактичного доступу замовленої потужності об`єктів споживача до газорозподільної системи, що буквально означає - наявність технічної можливості у будь-який час необхідний споживачу скористатись можливістю розпочати газоспоживання.
Тобто, оператор ГРМ, знаючи, що об`єкт відповідача підключено до газорозподільної системи підтримує належний тиск у системі з урахування замовленої потужності приєднаних об`єктів споживача. Дані послуги є монопольними роботами АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », як оператора ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Отже, між приєднаною та замовленою потужністю об`єктів споживача є певна різниця, через що є різниця в підходах до розрахунку вартості послуг:
- приєднаною потужністю є стала величина, тобто така, яка не потребує коригування і розраховувалась споживачу один раз на весь час отримання послуг;
- замовлена потужність - це змінна величина, яка розраховується на календарний рік відповідно до попередніх обсягів споживання (і може змінюватись через шість місяців за заявою споживача), тобто, оператор ГРМ для сталого функціонування, постійно налаштовує потужність газорозподільних мереж під приєднані до мережі об`єкти споживача.
Щодо забезпечення цілодобового доступу об`єктів відповідача до газорозподільної системи, як складової послуги з розподілу, необхідно зазначити, що згідно п.1 розділу II Кодексу ГРС газорозподільна система (ГРМ) є технологічним комплексом, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам.
Відтак, поняття «розподілу газу» не можна розглядати лише як доставку газу безпосередньо споживачу. Оскільки, розподіл природного газу це цілий комплекс дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних з підтриманням системи ГРМ в надійному та безпечному стані, що підтверджується складовими структури тарифу на послуги з розподілу природного газу, до розрахунку якого, згідно Методики визначення та розрахунку тарифу на послуги розподілу природного газу (постанова НКРЕКП №236 від 25.02.2016 із змінами).
В нормативних актах в сфері ринку природного газу термін «розподіл природного газу» вживається і в розумінні фізичної доставки газу.
Таким чином, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ (АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ.
Також суд враховує, що відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (положення якого діяли на час виникнення між сторонами правовідносин) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Матеріалами справ підтверджується, що позивач надавав відповідачу послуги з розподілу природного газу за період з жовтня 2022 року по травень 2025 року, про що складено відповідні акти, які були направлені засобами поштового зв`язку відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (поштовими накладними, описами вкладеного, фіскальними чеками), однак підписані останнім не були.
У відповідності до положення абзацу 3 п.10 глави 6 Розділу VI Кодексу газорозподільних систем, Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов`язаний повернути Оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг.
Відповідно до абзацу 1 п. 6.6 Договору, оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Якщо згідно із законодавством Споживач має сплачувати Оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання Споживача на поточний рахунок Оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим Регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.
Однак, всупереч вимогам положень кодексу ГРМ та договору, відповідач акти не підписав та не надав аргументованої відмови від їх підписання. Непідписання відповідачем актів не може свідчити про те, що послуга з розподілу газу йому не надавалась.
Отже, з досліджених судом доказів вбачається, що Акціонерне товариство « ІНФОРМАЦІЯ_2 » порушив умови договору та у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 37 781 грн 38 коп., доказів погашення якої відповідач суду не надав, а тому вимоги позивача суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
За змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20, наголосив на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні», яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК з «Достатність доказів" на нову – «Вірогідність доказів» та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування «вірогідності доказів».
Стандарт доказування «вірогідності доказів», на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. 
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. 
Отже, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми доказами, та підлягають задоволенню з наведених вище підстав. 
Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи НОМЕР_1 ) основний борг в сумі 37 781 (тридцять сім тисяч сімсот вісімдесят одна) грн 38 коп., судовий збір в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення оформлено та підписано 09.01.2026.

Суддя ОСОБА_1 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.