Справа № 462/6366/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого-судді Палюх Н.М.
при секретарі Мельник А.-В.П. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання спадкових договорів,

в с т а н о в и в :
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача, у якому просить: розірвати Спадковий договір від 28.04.2021, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. та зареєстрований в реєстрі за №527 та припинити/зняти заборону відчуження частки квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. 28.04.2021 відповідно до зазначеного спадкового договору і зареєстровану за №528; розірвати Спадковий договір від 28.04.2021, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. та зареєстрований в реєстрі за №529 та припинити/зняти заборону відчуження частки квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. 28.04.2021 відповідно до зазначеного спадкового договору і зареєстровану за №530. Свої позовні вимоги мотивують тим, що 28.04.2021 між позивачами та відповідачкою укладені спадкові договори, відповідно до яких на ОСОБА_3 покладено ряд обов`язків. Однак, з 2022 року ОСОБА_3 припинила виконувати усі свої зобов`язання за спадковими договорами, хоча вони вже у похилому віці та потребують догляду і допомоги. З 2022 року відповідач виїхала за межі України та не повернулася, що унеможливлює виконання нею взятих на себе договірних обов`язків. Відповідач не відвідує позивачів, не підтримує з ними зв`язку, не забезпечує ведення побуту, не оплачує комунальні та інші обов`язкові платежі, не здійснює придбання продуктів харчування, одягу, взуття та лікарських засобів. Унаслідок систематичного невиконання умов спадкових договорів позивачі вимушені звертатися по допомогу до сторонніх осіб, оскільки дітей та близьких родичів не мають, а наявність чинних договорів фактично позбавляє їх можливості укласти інші договори з особами, які могли б належним чином забезпечувати їх утримання та догляд. За наведеного просять позов задовольнити.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 10.12.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.
Позивачі та їх представник у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Від представника позивачів надійшла заява, у якій просить позов задовольнити та розглядати справу без його та позивачів участі. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причину неявки не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті. 
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності
Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Судом встановлено, що відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №439559955 від 14.08.2025, квартира, що за адресою:   АДРЕСА_2 , перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , кожному з яких належить по 1/2 частці у праві власності /а.с. 32-33/.
28.04.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 527 /а.с.7-12/. 
Окрім цього, 28.04.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 529 /а.с.13-18/. 
Відповідно до п. 6 зазначених договорів на ОСОБА_3 покладаються наступні обов`язки: 
6.1. шанобливо та толерантно ставитися до особи відчужувачів, організовувати їх прогулянки, спілкуватись та відвідувати відчужувачів, підтримувати морально, у разі необхідності брати участь у догляді за відчужувачами, їх оселю;
6.2. забезпечувати вирішення питань оформлення документів, що стосуються та необхідні відчужувачам, в тому числі пенсійних, надавати допомогу в оформленні житлових субсидій для відчужувачів;
6.3. за дорученням відчужувачів і за рахунок його коштів здійснювати оплату комунальних та інших платежів;
6.4. забезпечувати придбання одягу та взуття за потреби та на прохання відчужувачів;
6.5. щотижнево забезпечувати продуктами харчування;
6.6. забезпечувати: купівлю ліків, медичного обладнання за рекомендацією лікарів та забезпечувати надання медичної допомоги, особистого догляду у випадку захворювання, супроводження до лікувальних закладів у разі виникнення такої потреби;
6.7. у разі смерті відчужувачів організувати їх поховання за християнськими звичаями у місті Львові.
Пунктом 13 спадкових договорів передбачено, що у випадку невиконання Набувачем розпоряджень Відчужувачів на їх вимогу, а також на вимогу Набувача у випадку неможливості виконання ним розпоряджень Відчужувачів цей договір може бути розірваний в судовому порядку.
Пунктом 15 спадкових договорів передбачено, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Миронович А.І., у зв`язку з посвідченням цього договору накладається заборона на відчуження квартири. З моменту укладення цього договору відчужувачі можуть користуватися квартирою без права розпорядження нею.
Пунктом 1 спадкових договорів від 28.05.2021 № 529 та №527 передбачено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 передає після своєї смерті у власність ОСОБА_3 належну їм на праві приватної власності частку квартири АДРЕСА_1 .
Відповідно до статті 1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.
Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.
Враховуючи зазначене, спадковий договір є двостороннім правочином, за концепцією якого набувач зобов`язаний вчинити певні дії за вказівкою відчужувача, взамін чого до нього переходить право власності на майно. Тому коло обов`язків набувача має визначатися вже виходячи не з одностороннього волевиявлення відчужувача, а зі спільної згоди сторін, враховуючи договірний характер правовідносин.
За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Як встановлено судом, починаючи з 2022 року відповідачка свої зобов`язання за спадковими договорами не виконує, участі у житті позивачів не приймає, допомогу не надає, догляд за ними не здійснює.
Факт тривалої відсутності відповідача на території України та неможливості виконання нею договірних обов`язків підтверджується відповіддю Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №19/80260-25-Вих від 09.10.2025 /а.с. 57/, з якого вбачається, що ОСОБА_3 виїхала з території України 26.02.2022 та не поверталася до 02.05.2025. У подальшому, з 02.05.2025 ОСОБА_3 перетинала державний кордон України тридцять два рази, при цьому жодного разу не перебувала на території України понад одну добу; останній виїзд зафіксовано 21.08.2025. Наведене свідчить про відсутність фактичної можливості постійного проживання відповідача в Україні та виконання нею обов`язків особистого характеру, передбачених спадковими договорами.
З акту №3 від 06.10.2025 вбачається, що позивачі неодноразово зверталися до ОСОБА_4 за допомогою, так як вони вже давно живуть по сусідству. Востаннє ОСОБА_3 була у квартирі АДРЕСА_1 у грудні 2021 року.
Згідно актів №1 і №2 від 05.10.2025, ОСОБА_3 у квартиру позивачів по АДРЕСА_2 в період 2022-2025 роки не з"являлася, умови спадкових договорів не виконувала.
Згідно із частиною першою статті 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.
Відповідно до частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Статтею 651 ЦК України визначено, що істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Суд бере до уваги, що обов`язки набувача за спадковим договором мають особистий, тривалий та безперервний характер і спрямовані на забезпечення інтересів відчужувачів, зокрема осіб похилого віку, які потребують стороннього догляду та допомоги. Систематичне та тривале невиконання таких обов`язків, підтверджене належними та допустимими доказами, суд оцінює як істотне порушення умов спадкових договорів у розумінні статей 1308 та 651 ЦК України, оскільки внаслідок цього позивачі значною мірою позбавлені того, на що вони розраховували при укладенні договорів.
У постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 355/385/17 зазначено, що відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).
У постанові від 21 листопада 2023р. у справі № 642/4184/21 року Верховний Суд вказує, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти у суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 08 липня 2022 року у справі №761/2536/18, постанові Верховного Суду від 15 лютого 2023 року у справі № 699/396/21.
Відповідно до статей 76, 77, 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Статтею ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статті 264 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; та докази на їх підтвердження.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Зважаючи на встановлені в ході розгляду справи судом обставини справи, оцінюючи всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що доводи позивачів знайшли своє підтвердження, а тому позов підлягає до задоволення у повному обсязі. 
На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню по 1211,20 грн судового збору.
На підставі ст. 12, 89, 141, 264, 265, 280, 282 ЦПК України, керуючись ст. 526, 614, 1302, 1305, 1307, 1308 ЦК України, суд -
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання спадкових договорів – задовольнити.
Розірвати Спадковий договір від 28.04.2021, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 527. 
Зняти заборону відчуження 1/2 (одної другої) частки квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. 28.04.2021 відповідно до спадкового договору і зареєстровану в реєстрі за № 528.
Розірвати Спадковий договір від 28.04.2021, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. та зареєстрований в реєстрі за № 529. 
Зняти заборону відчуження 1/2 (одної другої) частки квартири АДРЕСА_1 , накладену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Миронович А.І. 28.04.2021 відповідно до зазначеного спадкового договору і зареєстровану в реєстрі за № 530.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1211,20 грн судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасники справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . 

Суддя: