ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 грудня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/1410/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача: Шальєвої В.А.,
суддів:                    Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року (суддя Кисіль Р.В., повне судове рішення складено 26 серпня 2025 року) в справі № 280/1410/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - ГУ ПФУ в Запорізькій області), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області) про:
визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Житомирській області від 17 січня 2025 року №0842500413 про відмову в призначенні пенсії за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 09 січня 2025 року;
зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу періоди трудової діяльності з 03 грудня 2019 року по 02 грудня 2024 року та з 16 березня 1998 року по 15 березня 2001 року та призначити і виплачувати пенсію за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, відповідно до статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», починаючи з 09 січня 2025 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії від 17.01.2025 №084250004131.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу на пільгових умовах за Списком №2  періоди його трудової діяльності з 16.03.1998 по 15.03.2001, з 03.12.2019 по 02.12.2024 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 09.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ в Житомирській області просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
Апелянт наводить зміст рішення про відмову у призначенні пенсії та нормативне обґрунтування власної позиції.
Окремо зазначає, що до матеріалів справи не долучено накази про проведення атестації робочих місць. 
Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності.
Підтверджений належними документами страховий стаж позивача становить 35 років 03 місяці 26 днів, пільговий стаж за Списком №2 становить 05 років 04 місяці 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 09 січня 2025 року через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.
Після реєстрації заяви позивача та сканування копій документів засобами програмного забезпечення ГУ ПФУ в Житомирській області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву позивача, за результатами розгляду такої заяви прийнято рішення від 17.01.2025 №084250004131 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
У рішенні від 17.01.2025 №084250004131 зазначено, що страховий стаж позивача становить 35 років 03 місяці 26 днів.
Результати розгляду документів, доданих до заяви:
за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.
За доданими документами до пільгового стажу не зараховано:
- період трудової діяльності з 03.12.2019 по 02.12.2024 згідно довідки від 02.12.2024 №12/557, оскільки відсутній наказ про проведення атестації робочих місць та відсутнє делегування право підпису ТВО генерального директора;
- період трудової діяльності з 16.03.1998 по 15.03.2001 згідно довідки від 20.12.2024 №3, оскільки довідка не відповідає додатку №5 до Порядку №637, а саме відсутні підписи - головного бухгалтера та начальника відділу кадрів.
До матеріалів справи не долучено накази про проведення атестації робочих місць.
Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб зараховані всі періоди трудової діяльності.
Позивач матиме право на пенсійну виплату з 17.07.2029 або при набутті необхідного пільгового стажу.
Також судом першої інстанції встановлено, що 16.07.2024 позивачу виповнилось 55 років, страховий стаж роботи позивача становить більше 35 років, про що зазначено у спірному рішенні від 17.01.2025 №084250004131 та не заперечується відповідачами.
Судом першої інстанції зауважено, що відповідачем не врахований пільговий стаж позивача за Списком №2 за трудовою книжкою НОМЕР_1 від 06.09.1986, проте не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити стаж позивача.
Оскільки формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії, суд першої інстанції вважав, певні недоліки довідки від 20.12.2024 №3 не можуть бути підставою для відмови у зарахуванні певних періодів роботи до пільгового стажу. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що не зарахування до пільгового стажу періодів роботи з підстав не надання особою наказу про проведення атестації робочих місць є протиправним.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 09 січня 2025 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності, від 17 січня 2025 року №084250004131 відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу.
У рішенні вказано, що страховий стаж позивача становить 35 років 03 місяці 26 днів.
За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.
За доданими документами до пільгового стажу не зараховано:
- період трудової діяльності з 03.12.2019 по 02.12.2024 згідно з довідкою від 02.12.2024 №12/557, оскільки відсутній наказ про проведення атестації робочих місць та відсутнє делегування право підпису ТВО генерального директора;
- період трудової діяльності з 16.03.1998 по 15.03.2001 згідно з довідкою від 20.12.2024 №3, оскільки довідка не відповідає додатку №5 до Порядку №637, а саме відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів.
До матеріалів справи не долучено накази про проведення атестації робочих місць.
Спірним в цій справі є питання правомірності не зарахування до страхового та пільгового стажу певних періодів трудової діяльності позивача.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі – Закон № 1058-IV).
Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Стосовно питання незарахування до пільгового стажу періоду з 16 березня 1998 року по 15 березня 2001 року згідно з довідкою від 20 грудня 2024 року №3 через невідповідність довідки додатку №5 до Порядку №637 (відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів) суд зазначає таке.
Приписами статті 48 Кодексу законів про працю України та статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі – Порядок № 637).
Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка й тільки у разі відсутності трудової книжки або відсутності в ній відповідних записів трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 містить відповідні записи про зазначений період роботи позивача.
Крім того, пільговий характер роботи позивача в період з 16 березня 1998 року по 15 березня 2001 року підтверджено довідкою від 20 грудня 2024 року №3.
Суд зауважує, що певні недоліки в оформленні довідки (відсутні підписи головного бухгалтера та начальника відділу кадрів) з урахуванням підтверджено періоду роботи трудовою книжкою не є підставою для відмови у врахування цього періоду до пільгового стажу.
Суд також погоджує висновок суду першої інстанції, що за загальним правилом, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для обмеження особи у реалізації її права на соціальний захист шляхом призначення пенсії, а органом Пенсійного фонду належним чином не реалізовано власну компетенцію щодо зобов`язання роботодавця дооформити документи.
Так, підпунктом 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Суд зауважує, що якщо й трудова книжка та уточнююча довідка має певні недоліки, то у будь-якому випадку право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, або за оформлення уточнюючих довідок, а на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Неточність в записах в трудовій книжці та інших документах не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу, що дає особі право на призначення пенсії, оскільки працівник не повинен відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Відтак, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.
Доводи апелянта з цього питання зводяться до відсутності підстав для зарахування цього періоду роботи позивача до пільгового стажу та спростовані приведеними вище висновками суду.
Стосовно питання незарахування до пільгового стажу позивача за списком №2 періоду роботи з 03 грудня 2019 року по 02 грудня 2024 року згідно з довідкою від 02 грудня 2024 року №12/557 через відсутність наказу про проведення атестації робочих місць та відсутність делегування право підпису ТВО генерального директора суд вказує на наступне. 
Як вказано вище, пільговий характер роботи в цей період підтверджено довідкою 02 грудня 2024 року №12/557, яка містить інформацію про проведення атестації робочих місць.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року (далі - Порядок № 442).
Пунктом 4 Порядку № 442 встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації - уповноважена найманими працівниками особа. 
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. 
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18 листопада 2005 року № 383, (далі – Порядок № 383) передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
За правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а, будь-які причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та відмову заявникові в наданні пенсії. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочою місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведения або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.
Враховуючи приведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність не зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи позивача з 03 грудня 2019 року по 02 грудня 2024 року.
Доводи апелянта про відсутність підстав для зарахування спірного періоду до пільгового стажу позивача через відсутність наказу про проведення атестації робочих місць, спростовані приведеними вище висновками суду. 
Зважаючи на наведені вище висновки, суд доходить до висновку про обґрунтованість скасування судом першої інстанції рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, а також про обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права позивача - зобов`язання зарахувати спірні періоди до страхового та пільгового стажу позивача. 
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року в справі № 280/1410/25 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року в справі № 280/1410/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 18 грудня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.
Повне судове рішення складено 18 грудня 2025 року.
   
    Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко