ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/17312/25  Номер провадження 33/814/385/26	Головуючий у 1-й інстанції Горбунова Я. М.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
за участю секретаря Дороженка Р.Г.,
захисника-адвоката Тереховського Д.О.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скарг ою захисника Тереховського Дмитра Олександровича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  на постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2025 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605,60 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, 28 листопада 2025 року о 08:34 год. в м. Полтаві, вул. Державного прапора, 10, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіряного покриву обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Тереховський Д.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях водія складу адміністративного правопорушення.
Звертає увагу, що водій не відмовлявся від проходження огляду, що чітко зафіксовано на відеозаписі.
Вважає неналежним доказом долучені відеозаписи, оскільки останні є не безперервними та фрагментарними, на яких, на його думку, зафіксовано лише інформацію, яку хотіли висвітити щодо водія самі поліцейські.
Вказує на незрозумілість підстав зупинки - чи то відмова водія від законної вимоги працівника поліції щодо зупинки, чи то повідомлення про виявлені ознаки керування ТЗ в стані сп`яніння.
На підтвердження відсутності стану сп`яніння водієм в той же день, о 10:46 год. було самостійно пройдено медичний огляд, за результатом якого «Ознак сп`яніння не виявлено».

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення. 
Згідно ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції в даному випадку наведених вище вимог законодавства дотримався в повному обсязі.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП.
Зокрема такими доказами по справі є:
протокол серії ЕПР1 №525864 складений 28.11.2025 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння,
направлення на огляд водія до медичного закладу – КП «Полтавський обласний центр терапії залежносте ПОР»,
записи з відеореєстратора службового авто та бодікамер працівників поліції.
Зазначені докази в своїй сукупності містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані захисником та притягнутим в ході апеляційного перегляду. 
Відхиляючи доводи апеляційної скарги необхідно зазначити, що викладені в ній обставини не спростовують висновків районного суду та не містять підстав, які виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення в розумінні положень п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Так, за нормативним визначенням ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є зокрема свідома відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У п.2.5 Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

З долученого до справи відеозапису з відеореєстратора поліцейського авто вбачається зупинка транспортних засобів працівниками поліції на одній з вулиць міста. 
На вимогу поліцейського зупинитися, здійснену за допомогою сигнального диску із червоним світлом, автомобіль Porsche Cayenne спочатку пригальмував, але в подальшому продовжив рух не зупиняючись, внаслідок чого поліцейські розпочали наздоганяти вказане авто, яке було ними зупинено на вул. Державного прапора за допомогою проблискових маячків.
Із здійснених службовою бодікамерою записів вбачається, що підійшовши до авто та відрекомендувавшись, оліцейський запитав у водія чому він не зупинився на вимогу поліцейського, на що останній не дав чіткої відповіді.
На вимогу працівника поліції надати документу, що посвідчують особу, водій не відразу надав запитувані документи і лише через 8 хв. від початку спілкування показав посвідчення особи в електронному вигляді.
В подальшому водію було вказано на виявлені в нього ознаки алкогольного сп`яніння: почервоніння шкіряного покриву, тремтіння пальців рук та запах алкоголю з порожнини рота та запропоновано пройти огляд на місці зупинки, на що останній сказав «Не відмовляюся».
Проте, вже о 08:45 год. водій ОСОБА_1 зателефонував на лінію 102 та проводив бесіду з абонентом - заступником командира роти УПП.
В зв`язку з чим поліцейські вирішили провести огляд водія на стан сп`яніння після завершення телефонної розмови. 
Після дзвінка, на повторну пропозицію пройти огляд, ОСОБА_1 повідомив, що не відмовляється, проте очікує на приїзд іншого екіпажу поліції, оскільки не хоче проходити огляд з цим екіпажем, на що поліцейській повідомив, що це не передбачено чинним законодавством, а вказані дії будуть розцінені як відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння, що тягне за собою складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Після п`ятої пропозиції пройти огляд на місці або в закладі охорони здоров`я, на що не послідкувало позитивної реакції водія, поліцейським останньому були роз`яснені права та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що водій не відмовлявся від проходження огляду, що свідчить про відсутність складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає помилковим.
Так, дійсно, на неодноразові пропозиції поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 повідомляв, що не відмовляється. Між тим він висував зустрічні умови, як то приїзд іншого екіпажу, адвоката, залучення свідків.
В цілому, співбесіда працівників поліції з водієм щодо необхідності проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу тривала більше 45 хв.
В ході такого спілкування водій ОСОБА_1 безпосередньо не висловлював своєї відмови від проходження огляду, про те його поведінка свідчила про бажання затягнути його проведення, для чого ним застосовувались різні ситуативні відмовки від проходження огляду, що було обґрунтовано розцінено працівниками поліції як свідома відмова від проходження огляду.
З наданого стороною захисту здійсненого водієм власного відеозапису перебігу подій вбачається здійснення водієм ОСОБА_1 дзвінка на лінію 102 з проханням прислати інший екіпаж поліцейських з огляду на неадекватність на його думку дій екіпажа, що його зупинив та пропонує пройти огляд на стан сп`яніння. Водію було роз`яснено, що не передбачено проходження огляду з іншим екіпажем, відмінним від того, що зупинив транспортний засіб, оскільки саме ці поліцейські збирають докази, які потім передаються до суду.
Що стосується присутності адвоката, то чинним КУпАП чи інструкцією про порядок виявлення у водіїв огляду на стан сп`яніння не передбачена обов`язкова присутність адвоката під час проведення процедури огляду.
Наявність свідків під час проведення огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 2 ст. 266 КУпАП лише в разі неможливості застосування поліцейським технічного засобу відеозапису, яким в даному випадку була службова бодікамера. .
Доводи апелянта стосовно відсутності безперервного відеозапису не беруться судом до уваги, оскільки відеозаписи, які в силу технічних можливостей розбиті на 13 файлів, містять всю інформацію щодо перебігу подій від моменту керування, зупинки ТЗ, спілкування з водієм, повідомлення про виявлені ознаки сп`яніння, пропозицію пройти огляд до складання протоколу, а отже є належними доказами в розмінні ст. 251 КУпАП.
Особисте проходження водієм ОСОБА_1 огляду в медичному закладі, з встановленим лікарем - наркологом висновком про відсутність ознак сп`яніння не беруться апеляційним судом до уваги, оскільки не впливають на суть скоєного правопорушення, яке кваліфіковане як відмова від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не керування водієм транспортним засобом в стані співання. 
Таким чином, під час апеляційного перегляду по справі не встановлено порушень працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наявність яких могла свідчить про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. 
За вказаних обставин, наявними у справі доказами в їх сукупності спростовуються доводи апеляційної скарги про невчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення на правопорушника накладено з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП, за своїм видом і розміром є справедливим, відповідає розміру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, є необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так й іншими особами.
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Тереховського Дмитра Олексаандровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      О.І. Обідіна