Справа № 151/304/25
Провадження № 22-ц/801/165/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Токарчук Л. Г.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року	Справа № 151/304/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ТОВ «Діджи Фінанс» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.07.2020 за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 у власному кабінеті на офіційному вебсайті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» подала заявку №10002131900 від 16.07.2020 на отримання кредиту, електронний підпис накладено ОСОБА_1 одноразовим ідентифікатором. Таким чином, ОСОБА_1 уклала договір про надання фінансового кредиту № 10002131900 від 16.07.2020 з ТОВ «ФК «Івест Фінанс» та 16.07.2020 відповідачці перераховані кредитні кошти на банківську картку в сумі 5 800 гривень.
Проте, відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість.
05 вересня 2022 року, згідно умов Договору факторингу № 556/ФК-22, ТОВ «ФК «Івест Фінанс» відступило право вимоги за кредитним договором № 10002131900 від 16.07.2020 року на користь ТОВ «Діджи Фінанс», а відповідно ТОВ «Діджи Фінанс» набуло права вимоги до відповідача.
Згідно договору факторингу сума боргу перед новим кредитором становить 32 195 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 5 800 гривень; заборгованість за відсотками - 26 395 гривень.
Відтак, враховуючи те, що кредитор своє зобов`язання по видачі кредиту виконав, але відповідачем у визначений договором строк кредит погашено не було, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 32 195 грн за кредитним договором та понесені судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000 грн.
Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження юридичної особи: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, банківські реквізити: IBAN: НОМЕР_1 відкритий в АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990) заборгованість за кредитним договором № 10002131900 від 16 липня 2020 року у розмірі 32 195 (тридцять дві тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження юридичної особи: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, банківські реквізити: IBAN НОМЕР_1 відкритий в АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990) понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (код ЄДРПОУ 42649746, місцезнаходження юридичної особи: 07406, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21/1, банківські реквізити: IBAN НОМЕР_1 відкритий в АТ «ОКСІ БАНК», МФО 325990) понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень.
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник  ОСОБА_1 - адвокат Калінін С.К. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Діджи Фінанс» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 16 липня 2020 року за власного волевиявлення, із повним розумінням умов кредитування та усвідомленням рівня відповідальності, з використанням сервісу online-кредитування https://cashberry.com.ua/, ОСОБА_1 подано заявку на отримання кредиту. Дана заява № 10002131900 від 16.07.2020 знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб - сайті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». В даному договорі зазначена електронна пошта відповідачки: ІНФОРМАЦІЯ_1 та номер її телефону НОМЕР_2 . Отже, відповідачка уклала договір про надання фінансового кредиту № 10002131900 від 16.07.2020 з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» (а.с. 23-27).
Згідно з п. 1.1. вказаного кредитного договору, товариство зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) на суму 5 800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, на умовах цього встановлених цим договором.
Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.
Пунктами 1.3. передбачено, що нарахування процентів ставки за користування кредиту залежить від фактичного виконання позичальником умов цього Договору, яка становить: знижена процентна ставка в розмірі 1.2% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 438%) застосовується на період строку надання кредиту (починаючи с першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту), визначеного у п.1.2. цього Договору, якщо в цей строк позичальник здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох робочих днів, що слідують за датою закінчення такого строку; стандартна процентна ставка в розмірі 2.2% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 803%) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.2. цього Договору, якщо позичальник не виконав умови. (п.п. 1.3.1, 1.3.2).
Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування процентів за цим Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, але не більше 90 календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення.
Крім того, розділом 4 кредитного договору визначено порядок та умови пролонгації строку кредиту. Зокрема, за умовами п. 4.1 Позичальник має право продовжити строк користування кредитом, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про продовження (пролонгацію). Для продовження строку користування кредитом, позичальник сплачує Товариству меншу суму із наступних: або нараховані проценти за ту кількість днів, на яку бажає продовжити строк, або повну заборгованість по процентах на момент оформлення пролонгаціi. згідно п. 4.2. Позичальник має право подовжити строк користування кредитом необмежену кількість разів. Факт оплати позичальником нарахованих процентів є підставою для оформлення відповідної додаткової угоди до цього Договору. При кожному продовженні строку користування п. 4.3. кредитом, між позичальником та товариством укладаються відповідні додаткові угоди, які є невід`ємними частинами цього Договору. Пунктом 4.4. передбачено якщо до запланованої дати повернення кредиту, позичальник бажає продовжити строк користування кредитом, датою продовження строку дії цього Договору та строку користування кредитом є дата, наступна за запланованою.
Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Відповідно до інформаційної довідки №62/690/12 від 14 грудня 2022 року ТОВ "Платежі Онлайн" як оператор послуг платіжної інфраструктури, через платіжний сервіс "Platon" була проведені успішна транзакція № 29487-92560-96458, сума транзакції 5 800 гривень, дата та час проведення транзакції 16.07.2020 9:00:57, номер картки НОМЕР_3 , Approval code 081459, банк-емітент Privat Bank (а.с. 46).
16.08.2020, 30.08.2020, 16.09.2020, 17.10.2020, 11.11.2020, 01.12.2020, 17.12.2020, 04.01.2021, 22.01.2021, 08.02.2021 та 07.03.2021 між сторонами були укладені Додаткові угоди про зміну умов договору № 10002131900 від 16.07.2020 (а.с. 36 -45).
Згідно із договором факторингу № 556/ФК-22 від 05.09.2022 ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" було відступлено право вимоги за кредитним договором № 10002131900 від 16.07.2020 на користь ТОВ "Діджи Фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуто права вимоги до відповідача (а.с. 31-34).
ТОВ "Діджи Фінанс" у порядку, визначеному п. 3.1 договору факторингу, сплатило фінансування ТОВ "ФК "Інвест Фінанс", що підтверджується копіями платіжних інструкцій: № 2474 від 06.09.2022 на суму 1488000,00 грн; № 2493 від 12.09.2022 на суму 744000,00 грн; № 2544 від 19.08.2022 на суму 744000,00 грн (а.с. 55).
ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" змінено найменування та скорочене найменування на ТОВ "Компані Інвест Фінанс", що підтверджується Наказом № 15-04-2024-1 від 15.04.2024 (а.с. 51).
Відповідно до витягу з додатку №1 до Договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 внаслідок неналежного виконання відповідачкою ОСОБА_1 своїх зобов`язань за вказаним Договором виникла заборгованість яка станом на день відступлення права вимоги становить 32 195 гривень, з них: по тілу кредиту 5 800 гривень, по відсоткам 26 395 гривень, заборгованість за комісійними винагородами - 0 гривень, заборгованість за пенею 0 гривень (а.с. 13).
30.10.2023 за № 3242803285-АВ на адресу ОСОБА_1 було надіслано досудову вимогу, відповідно до якої останню повідомлено про укладення договору факторингу між ТОВ "ФК "Інвест Фінанс" та ТОВ "Діджи Фінанс", а також рекомендації щодо сплати заборгованості в розмірі 32 195 гривень в термін до 30.11.2023 (а.с. 47).
Крім того, як вбачається із інформації АТ КБ "Приват Банк" від 16.06.2025 № 20.1.0.0.0/7-250611/50253-БТ на ім`я ОСОБА_1 в банку емітована картка № НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ). Також додатково направлено виписку по рахунку №б/н за період 16.07.2020 - 19.07.2020 яка містить зарахування на суму 5 800 гривень.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, а тому кредитор має право вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів та процентів за користування ними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (надалі - Закон).
Статтею 3 ЗУ «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.
У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 36 КПК України та ст. 79 КАС України.
За змістом ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:
-електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;
-електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;
-аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», договір підписаний електронним підписом прирівнюється до договору укладеного у письмовій формі.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (статті 610, 611 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України).
У постановах Верховного Суду від 29 березня 2023 року у справі № 759/20374/20 (провадження № 61-4425св22), від 30 листопада 2023 року у справі № 382/1621/21 (провадження № 61-13123св23) вказано, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права».
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.
За приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Положенням ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» та ОСОБА_1 16 липня 2021 укладено договір про надання фінансового кредиту № 10002131900, відповідно до умов якого товариство зобов`язувалось надати позичальникові кредит у гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язувався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним відповідно до умов цього договору та виконати інші обов`язки, передбачені цим договором.
Згідно з п. 1.1. Договору сума кредиту склала 5800 грн.
Пунктом 1.2. встановлено строк кредитування у 30 календарних днів.
Відповідно до п. 1.3. нарахування процентної ставки за користування кредитом залежить від фактичного виконання позичальником умов цього договору, яка становить: знижена процентна ставка в розмірі 1,2 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 438%) застосовується на період строку надання кредиту (починаючи з першого дня перерахування суми кредиту та до закінчення строку кредиту); стандартна процентна ставка в розмірі 2,2 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом (річна процентна ставка становить 803%) застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного у п.1.2. цього договору, якщо позичальник не виконав умови для застосування зниженої процентної ставки.
Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок фактичної заборгованості за договором за кожний день користування кредитом, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення.
Позичальник має право продовжити строк користування кредитом, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про продовження (пролонгацію). Для продовження строку користування кредитом, позичальник сплачує Товариству не меншу суму із наступних: або нараховані проценти за ту кількість днів, на яку бажає продовжити строк, або повну заборгованість по процентах на момент оформлення пролонгації (п. 4.1 договору).
Відповідно до п.9.1. Договору невід`ємною частиною цього договору є правила надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, затверджені товариством. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений повністю, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись правил, текст яких розміщений на сайті товариства https://cashberry.com.ua.
Пунктом 9.2. Договору сторони погодили, що укладення договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через вебсайт https://cashberry.com.ua. Електронна ідентифікація позичальника здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 9.13. сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію». 
Колегія суддів не погоджується з твердженнями скаржника про недоведеність укладення договору, з огляду на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 16 липня 2020 року о 08:57:30 ОСОБА_1 заповнила на сайті ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» заяву позичальника № 10002131900 від 16.07.2020 із зазначенням своїх даних щодо місця проживання, номеру мобільного телефону, паспортних даних, ідентифікаційного коду, сфери зайнятості, суми кредиту та номеру банківської карти НОМЕР_3 (а.с. 48-49).
ТОВ «Фінансова компанія «Інвест фінанс» надіслало, шляхом розміщення оферти в особистому кабінеті позичальника на сайті кредитодавця, оферту про укладення договору на умовах вказаних в оферті із зазначенням даних позичальника, вказаних ним у заявці на отримання кредиту (а.с.53-54).
Заповнивши заяву про прийняття оферти в електронній формі та підписавши її електронним підписом, позичальник ОСОБА_1 погодилась з умовами надання кредиту та отримала підтвердження про укладення договору № 10002131900 від 16.07.2020 у формі електронного документа (а.с.54 на звороті).
За наведених обставин, колегія суддів відхиляє як безпідставні твердження скаржника про відсутність доведення укладення кредитного договору. Крім того, колегія суддів звертає увагу, що без заповнення відповідачем заяви на отримання кредиту, заяви про прийняття оферти з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, не відбулось би укладення кредитного договору.
Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» № 62/690/12 від 14.12.2022, на сайті торговця (https://cashberry.com.ua) через платіжний сервіс «Platon» була проведена успішна транзакція 16.07.2020 о 09:00:57 №29487-92560-96458 на суму 5 800 грн на номер картки НОМЕР_3 . Банк емітент картки є ПриватБанк.
Відповідно до відповіді АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0.0/7-250611/50253-БТ від 16.06.2025 на запит суду, на ім`я  ОСОБА_1  в банку емітовано карту №  НОМЕР_4 (IBAN НОМЕР_5 ). Згідно з даними виписки, 16.07.2020 на картку  НОМЕР_4  було зараховано кошти через онлайн сервіс Cashberry в сумі 5 800 гривень. Таким чином, доводи скаржника про відсутність доказів отримання ним кредиту в сумі 5800 грн, є неспроможними та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.
Скаржником до суду не надано будь-яких доказів щодо звернення до правоохоронних органів або до банку з приводу шахрайських дій з його рахунком/карткою.
Тому колегія суддів вважає, що факт укладення кредитного договору № 10002131900 від 16.07.2020 в електронній формі та отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 5 800 грн доведено належними та достатніми доказами, а доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження цих фактів, на переконання колегії суддів, вказують на намагання позичальника ухилитися від виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредитних коштів. 
З огляду на те, що кредитодавець надав позичальнику кошти в розмірі визначеному умовами договору, а позичальник не виконав свої зобов`язання з повернення одержаних кредитних коштів, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у відповідача заборгованості за тілом кредиту за договором № 10002131900 від 16.07.2020 року в сумі 5 800 грн.
Пунктом 5.1.6 Договору № 10002131900 від 16.07.2020 року передбачено право товариства укладати договори відступлення права вимоги за договором або договором факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди позичальника, з урахуванням вимог законодавства України. 
Відповідно до договору факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія Інвест фінанс» уклали договір, за яким клієнт зобов`язувався відступити фактору права вимоги, зазначені у реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 31-34).
Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу, право вимоги переходить від ТОВ «ФК «Інвест фінанс» до ТОВ «Діджи Фінанс» з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимог у формі наведеної у Додатку №1 до цього договору.
Згідно витягу з реєстру прав вимоги - додаток №1 до договору факторингу, ТОВ «Діджи Фінанс» відступлено право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 10002131900 від 16.07.2020 року на суму 32 195 грн, з яких 5 800 тіло кредиту, 26 395 грн відсотки (а.с.13).
На підтвердження виконання умов договору факторингу свідчать платіжні інструкції №2474, № 2493, №2544 від 06.09.2022, 12.09.2022 та 19.09.2022 відповідно, про оплату фактором клієнту суми фінансування за договором факторингу №556/ФК-22 від 05.09.2022 (а.с.555).
Отже, колегія суддів вважає доведеним факт, що за договором факторингу до нового кредитора - ТОВ «Діджи Фінанс» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення кредитної заборгованості за договором № 10002131900 від 16 липня 2020 року.
Також обґрунтованими є позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за відсотками, оскільки договором про надання фінансового кредиту було передбачено можливість продовження строку дії договору, зокрема передбачено продовження строку дії договору за ініціативою позичальника, якщо той сплачує Товариству не меншу суму із наступних: або нараховані проценти за ту кількість днів, на яку бажає продовжити строк, або повну заборгованість по процентах на момент оформлення пролонгації.
Так згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_1 періодично здійснювала погашення заборгованості нарахованих відсотків, чим надавала згоду товариству на продовження строку дії договору про надання фінансового кредиту.
Таким чином, колегія суддів вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останньою не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Діджи Фінанс».
Інші доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із пред`явленим позовом та власного тлумачення характеру спірних правовідносин.
Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.
До відзиву на апеляційну скаргу позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу суду надано наступні докази: Договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, укладений між ТОВ «Діджи Фінанс» в особі директора Романенка М.Е. та адвокатом Білецьким Б.М.; Детальний опис робіт (наданих послуг) від 01 січня 2025 року; Акт про підтвердження надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 15 грудня 2025 року на суму - 4 000,00 грн, відповідно якому: аналіз чинного законодавства та судової практики на предмет виявлення змін і доповнень, аналіз кредитних та платіжних документів - вартість 500 грн (0,5 год.); правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій щодо захисту інтересів Товариства - вартість 500 грн; складення відзиву на апеляційну скаргу - вартість 3 000 грн (3 години).
Колегія суддів приймає до уваги положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 000,00 грн.
Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича залишити без задоволення.
Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2025 року залишити без змін.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000 грн 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:    В.П. Рибчинський
Судді:      С.Г. Копаничук
В.В. Оніщук