Справа № 501/5130/25
Номер провадження 3/501/117/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року , м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді – Яковця Є.О.,
розглянувши матеріали, що надійшли з ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області про притягнення до відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП невідомий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2025 року о 18:45 год водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом – електромопедом Plers, без реєстраційного номера, по вул. Шкільній, 81 в с. Бурлача Балка Одеського р-ну Одеської обл. з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота) та в порушення п. 2.5. Правил дорожнього руху від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, зокрема на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного засобу - алкотестера Drager та в закладі охорони здоров`я, відмовився.
З цих підстав щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 473509 від 04 жовтня 2025 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не прибув, від нього не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, письмових заперечень проти протоколу не подав.
За змістом ч. 2 ст. 268 КУпАП, у цій справі присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою. Тому суд вважає можливим розглянути справу без присутності ОСОБА_1 . 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини суд (зокрема, пункт 43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» та інші), доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Суд дійшов висновку, що було вчинено правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, і  ОСОБА_1 винний в його вчиненні, що підтверджується наступними доказами: 
- протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначені обставини правопорушення, посвідчення водія не вилучалось,  ОСОБА_1 надав пояснення: «Пив пиво»; 
- рапорт працівника поліції про виявлення правопорушення;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо  ОСОБА_1 , в якому зазначені виявлені у нього ознаки сп`яніння, міститься запис про те, що він відмовився від огляду;
- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння щодо  ОСОБА_1 , в якому зазначені виявлені у нього ознаки сп`яніння, міститься запис про те, що він відмовився від огляду;
- письмове пояснення ОСОБА_1 , в якому він зазначає, що 04 жовтня 2025 року о 18:40 год керував електромопедом Plers по вул. Шкільній у с. Бурлача Балка, був зупинений працівниками поліції, вживав пиво, відмовляється продувати прилад Drager на місці та їхати на медичний огляд до закладу охорони здоров`я; 
- довідка про те, що згідно бази даних ІПНП «ЦУНАМІ» запис про реєстрацію транспортного засобу Plers відсутній, також відсутня інформація про отримання посвідчення водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 
- витяг з бази даних Національної поліції України щодо  ОСОБА_1 ;
- рапорт поліцейського про надання дозволу на зняття відеозапису з бодікамери; 
- оптичний диск з двома відеозаписами, на яких зафіксовані наступні обставини: 
-- перший відеозапис: ОСОБА_1 керує електромопедом, зупиняється біля поліцейського; поліцейський з`ясовує його особу, рік народження, місце проживання тощо; ОСОБА_1 повідомляє, що виїхав за цигарками;
-- другий відеозапис: ОСОБА_1 стоїть поруч з електромопедом, представляється; поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що від нього відчувається запах алкоголю з порожнини рота, запитує у нього зі спиртних напоїв він вживав, він відповідає, що пляшку пива; поліцейський пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 відмовляється; поліцейський пропонує ОСОБА_1 продути прилад Drager на місці, на що ОСОБА_1 також відмовляється, каже, що згоден з порушенням; поліцейський повідомляє ОСОБА_1 , що щодо нього буде складено протокол за ст. 130 КУпАП, п. 2.5 ПДР. 
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та не оспорював наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння, повідомив, що вживав алкогольні напої.
Відеозаписом також підтверджено, що поліцейський виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу та у закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 відмовився.
Таким чином, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В той же час, почервоніння очей, про яке вказав поліцейський у протоколі, як про ознаку сп`яніння, не належить до переліку ознак сп`яніння, визначених пунктом 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.
Враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, суд вважає наявними підстави для застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Щодо застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд зазначає таке.
У Постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, від 4 вересня 2023 року у справі № 702/301/20, ОП ККС ВС зазначила, що особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Об`єднана палата вважає, що правова природа додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами не зводиться виключно до вилучення посвідчення водія та не вичерпується такою дією, а застосовується на певний період, тривалість якого визначається судом відповідно до санкції відповідної частини статей 286, 286-1 КК, і полягає у забороні керувати транспортними засобами.
Так, внаслідок порушення особою, незалежно від наявності чи відсутності у неї посвідчення подія, правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту створюється реальна небезпека для життя і здоров`я інших осіб та спричиняється відповідна шкода, а тому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами в окремих випадках є необхідним з метою попередження спричинення такою особою шкоди здоров`ю чи навіть смерті іншим особам через порушення нею правил дорожнього руху в майбутньому, а також для дієвого впливу на сприйняття суспільством, у тому числі іншими водіями.
При цьому, слід звернути увагу на підвищену суспільну небезпечність дій осіб, які керують транспортними засобами, не маючи достатніх теоретичних і практичних знань та не отримавши у передбаченому законом порядку посвідчення водія, оскільки вірогідність настання дорожньо-транспортної пригоди у такому випаду є значно вищою, а тому попереджувальна мета додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами у такому випадку набуває особливого значення.
З огляду на викладене, суд вважає можливим застосувати до водія адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, оскільки суд накладає адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , то з нього також підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
У разі несплати штрафу через п`ятнадцять днів з дня вручення порушнику постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, а в разі розстрочки виконання постанови в частині сплати штрафу - у разі несплати відповідної частини штрафу, а також ненадання порушником до суду у строк визначений судом документу про оплату відповідної частини штрафу, - постанову про накладення штрафу відповідно до статті 308 КУпАП надіслати для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби з метою стягнення подвійного розміру штрафу – 34000,00 грн (в разі розстрочки виконання постанови в частині сплати штрафу – з урахуванням раніше сплачених порушником сум) та витрат на облік зазначених правопорушень.
Реквізити для сплати штрафу: найменування – Одеська область; отримувач - ГУК в Од. обл./м.Чорноморськ/21081300; банк отримувача - Казначейство України (ел. адм. подат.); код ЄДРПОУ - 37607526; код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача – UA848999980313080149000015001; код класифікації доходів бюджету – 21081300; призначення платежу - адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, платник ___.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 605,60 грн.
Реквізити для сплати судового збору: ГУК в Од.обл./м.Чорноморськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) – 37607526; банк отримувача Казначейство України(ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) – 899998; рахунок отримувача - UA778999980313151206000015750; код класифікації доходів бюджету - 22030101; призначення платежу - *101;РНОКПП; ПІБ, судовий збір, Чорноморський міський суд Одеської області.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова підлягає виконанню протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки, розстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 КУпАП перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки, розстрочки.

Суддя

Постанова набрала законної сили «__»___________202_ р.