Справа № 761/9240/25
Провадження № 2/761/5652/2025

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.
при секретарі: Михайлець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -
ВСТАНОВИВ:

04 березня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь: 
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 66 348,41 грн.;
- інфляційну складову боргу у розмірі 7 298,33 грн., три проценти річних в розмірі 1 826,85 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 72 997,18 грн.;
- інфляційну складову боргу у розмірі 7 136,41 грн., три проценти річних в розмірі 1 764,75 грн., пеню в розмірі 1 203,89 грн.;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 237,90 грн.;
- заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 3 052,21 грн.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 01.05.2018 року він є виконавцем послуг з централізованого опалення та з 01.11.2021 року, у зв`язку зі зміною законодавства, є виконавцем послуг з постачання теплової енергії. 
Відповідач є власником та споживачем послуг з централізованого постачання теплової енергії, які надає позивач за адресою: АДРЕСА_1 . 
Разом з тим, відповідач в повному обсязі не оплачує надані позивачем послуги, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка станом на 27.02.2025 року (день підписання позовної заяви) становить: 
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 66 348,41 грн.;
- інфляційну складову боргу у розмірі 7 298,33 грн., три проценти річних в розмірі 1 826,85 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 72 997,18 грн.;
- інфляційну складову боргу у розмірі 7 136,41 грн., три проценти річних в розмірі 1 764,75 грн., пеню в розмірі 1 203,89 грн.;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 237,90 грн.;
- заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 3 052,21 грн.
Тому для захисту порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом.

15.05.2025 року до суду надійшов відзив уповноваженого представника відповідача на заявлені вимоги в якому він просить частково задовольнити позовні вимоги та стягнути заборгованість за період з 11.06.2018 року по 15.01.2029 року та відмовити в задоволенні іншої частини заявлених вимог. Як зазначено у відзиві, в своїй позовній заяві Позивач посилається на те, що КП «Київтеплоенерго» надає прослуги ЦО/ЦПГВ на підставі договору приєднання, який було опубліковано в газеті «Хрещатик» № 34 від 28.03.2018 року. Підтвердженням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як умов Договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і Договору про надання послуг з ТЕ/ ПГВ є факт отримання зазначених послуг. Однак, Позивач протирічить сам собі. Так, до позовної заяви Позивачем долучено примірник Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії. Пунктом 4 Договору визначено наступне: «Фактом приєднанням споживача до умов договору (акцептуванням договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунку за надану послугу, факт отримання послуги». 11.06.2018 року на підставі договору купівлі-продажу Відповідач набув право власності на кв. АДРЕСА_2 . Після набуття прав власності Відповідач не звертався із будь-якими заявами-приєднаннями для отримання ЦО/ЦПГВ та ТЕ/ПГВ. Зазначений факт підтверджується документами, доданими до позовної заяви Позивачем. Так, в додатках містяться докази підключення до ЦО/ЦПГВ та ТЕ/ПГВ всього будинку АДРЕСА_3 , однак жодного доказу (підписаної заяви-приєднання), виставленого рахунку на оплату Позивачем не надано, що спростовує доказ Позивача про повне та беззастережне акцептування умов Договору. 
Також, 15 січня 2019 року представником РТМ «Центр» СП «Київські теплові мережі» КП «Київенерго» інженером 1 кат. Крупніковим К.Є. в присутності власника квартири ОСОБА_1 проводилось обстеження кв. АДРЕСА_2 на предмет встановлення факту відключення внутрішньо квартирних комунікацій від ЦО та ЦПГВ. Відповідно до зазначеного акту, було встановлено, що документи, які надають право на відключення від ЦО та ЦПГВ, у власника квартири відсутні. В акті обстеження в розділі - «На момент обстеження» в п. 2 зазначено наступне - «В квартирі встановлено прилади теплопостачання - електрокотел, інше електро бойлер» Тобто станом на 15.01.2019 року в квартирі Відповідача були автономні прилади для обігріву квартири та підігріву води. В своїй позовній заяві Позивач зазначений факт ні яким чином не висвітлив.
Також, Позивач безпідставно просить стягнути з Відповідача борг, починаючи з 01.05.2018 року. До позовної заяви долучено Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого Відповідач набув право власності 11.06.2018 року, тобто пізніше дати, з якої Позивач просить стягнути борг.
Приймаючи до уваги те, що лише 15.01.2019 року представником КП «Київтеплоенерго» був складений акт обстеження квартини на предмет відключення квартири від ЦО та ЦПГВ, тому фактично саме з цієї дати доведено відсутність підстав для вимоги про стягнення боргу. 

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце судового засідання, про поважні причини неявки в суове засідання суд не повідомила. В поясненнях, які надійшли до суду, представник зазначила, що відповідач не надав доказів що відключення від системи опалення відбулось з дотриманням положень діючого законодавства.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином.
Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України).
Так як сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не повідомили суд про поважні причини неявки в судове засідання, сторони подали процесуальні заяви, враховуючи строк перебування справи в провадженні суду, уникаючи затягування вирішення справи судом, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи за відсутності сторін.
Вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, на підставі наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2018 року є власником квартири АДРЕСА_2 та відповідно споживачем послуг постачання централізованого опалення (теплової енергії), які надає позивач, за вказаною адресою.
Згідно з розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 10.04.2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності та постачання теп лової енергії споживачам. 
Так, з 01.05.2018 року, КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а отже КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води споживачам для житлових будинків.
Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; забезпечувати цілісність обладнання приладів (вузлів) обліку комунальних послуг відповідно до умов договору та не втручатися в їхню роботу; власним коштом проводити ремонт та заміну санітарно-технічних приладів і пристроїв, обладнання, іншого спільного майна, пошкодженого з його вини, яка доведена в установленому законом порядку; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Отже, пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17.
Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст.ст. 19, 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію і у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії теплопостачальної організації остання має право на стягнення заборгованості.
Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21 липня 2005 р. № 630 (далі - Правила).
Відповідно до п. 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. 
Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України).
Будучи споживачем послуг централізованого опалення за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 неналежним чином виконував свої зобов`язання по оплаті послуг з централізованого опалення внаслідок чого виникла заборгованість, згідно з розрахунком позивача:
- заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року (фактично розраховано з 01.11.2018 року. тобто після набуття відповідачем права власності на квартиру) по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 66 348,41 грн.;
- інфляційна складова боргу у розмірі 7 298,33 грн., три проценти річних в розмірі 1 826,85 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 72 997,18 грн.;
- інфляційна складова боргу у розмірі 7 136,41 грн., три проценти річних в розмірі 1 764,75 грн., пеню в розмірі 1 203,89 грн.;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 237,90 грн.;
- заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 3 052,21 грн.
Відповідач не надав доказів ненадання КП «Київтеплоенерго» йому послуг з централізованого опалення, або ж того, що такі послуги надаються іншими особами. Відповідачем не спростовано належними та допустимим доказами правильності нарахування КП «Київтеплоенерго» заборгованості за вказані послуги, а також не надано власного розрахунку заборгованості.
Суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на відсутність надання послуг теплопостачання, оскільки Акт обстеження від 15.01.2029 року не містить безумовних доказів, що опалення в квартирі від`єднано від загальнобудинкової системи. В свою чергу наявність електрокотла та електробойлера не є беззаперечним доказом відключення квартири від будинкової системи опалення.
Крім того, відповідач не надав суду доказів, що відключення від мережі опалення відбулось з дотриманням Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, що затверджено Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництвата житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169.
На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання.
Частина 1 статті 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.
Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги.
Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином.
Отже, зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, так як судом встановлено неналежне виконання власних зобов`язань відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» є обгрунтованими та підлягають задоволенню з дня набуття права власності відповідачем на квартиру, тобто з 11.06.2018 року та з відповідача на користь позивача підлягає стягненнюзаборгованість за спожиті з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 66 348,41 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 7 298,33 грн., три проценти річних в розмірі 1 826,85 грн.; заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 72 997,18 грн.; інфляційна складова боргу у розмірі 7 136,41 грн., три проценти річних в розмірі 1 764,75 грн., пеня в розмірі 1 203,89 грн.; заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 237,90 грн.; заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 3 052,21 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 77-81, 141, 263, 265, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (код ЄДРПОУ 40538421, адреса: м. Київ, площа Івана Франка, 5) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»:
- заборгованість за спожиті з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року послуги з централізованого опалення у розмірі 66 348,41 грн.;
- інфляційну складову боргу у розмірі 7 298,33 грн., три проценти річних в розмірі 1 826,85 грн.;
- заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 72 997,18 грн.;
- інфляційну складову боргу у розмірі 7 136,41 грн., три проценти річних в розмірі 1 764,75 грн., пеню в розмірі 1 203,89 грн.;
- заборгованість з плати за абонентське обслуговування з постачання теплової енергії у розмірі 1 237,90 грн.;
- заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 3 052,21 грн.
- судовий збір в сумі 3 028,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула